Ухвала
02 вересня 2021 року
м. Київ
провадження № 51-4284зно21                                                                                          
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Херсонського обласного суду 
від 15 травня 2000 року та постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 липня 2000 року,
встановила:
До Верховного Суду надійшла електронною поштою заява ОСОБА_2 про перегляд вказаних судових рішень за нововиявленими обставинами, яка не підписана електронним цифровим підписом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) заява підписується особою, яка її подала.
Положеннями ч. 1 ст. 461 КПКпередбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Вищезазначених норм закону засудженим не дотримано, оскільки зі змісту поданої ОСОБА_2 заяви неможливо встановити, коли саме заявник дізнався про обставини, що стали підставою для звернення до касаційного суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Крім того, згідно з положенням ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
 
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду. 
Усупереч наведеним положенням ОСОБА_2 у поданій заяві зазначає, що його дії неправильно кваліфіковані за ст. 93 Кримінального кодексу України 
1960 року, оскільки він діяв у межах необхідної оборони. Однак не наводить обставин, які є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК.
 
Також ОСОБА_2 всупереч вимогам КПК до своєї заяви не додав копій судових рішень, які оскаржуються в касаційному порядку. 
Водночас, ураховуючи невідповідність касаційної скарги засудженого вимогам ст. 427 КПК, суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі – КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. 
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI 
«Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу відповідно до цього Закону та інших законів України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, – на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону 
(у тому числі захист і складення документів процесуального характеру). 
Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 2 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2016 року № 1487/5).
Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначено відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.
Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Частиною 3 ст. 464 КПК передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК. Тобто суддя, встановивши, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано без додержання вимог, передбачених ст. 462 КПК, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала заяву.
Таким чином,  ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами без додержання вимог, передбачених ст. 462 КПК, тому її слід залишити без руху і встановити захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 464 КПК, суддя 
постановила:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Херсонського обласного суду від 15 травня 2000 року та постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 
від 18 липня 2000 року залишити без руху та встановити п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухали заяву буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                             ОСОБА_1