Справа № 299/857/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        30 червня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Мацунич М.В., Бисага Т.Ю.,
з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 299/857/19 (Головуючий: Леньо В.В.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Королівська селищна рада Виноградівського району Закарпатської області про визнання державного акту недійсним.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та власницею земельної ділянки під даним будинком кадастровий номер КН 2121255600:03:004:0090.
У січні 2014 року до суду звернувся сусід позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 із позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання переставити огорожу із незаконно займаної земельної ділянки на місце у відповідності межею, вказаною в державному акті про право на землю і рішенням Виноградівського районного суду від 30 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_3 задоволено частково, а саме зобов`язано позивачку усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_3 земельною ділянкою шляхом перенесення огорожі із встановленням її на місці межі, згідно державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЗК №004812 і по справі відкрито виконавче провадження.
Позивачем ОСОБА_1 було встановлено, що на підставі вищевказаного спірного державного акту ОСОБА_3 було надано дві земельні ділянки одного й того ж самого цільового призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку (на 0,13 га та 0,12 га, разом на 0,25 га), тобто фактично відповідач двічі скористався правом безоплатної приватизації земельних ділянок, а тому нею було подано ряд запитів до Королівської селищної ради та архівного відділу Виноградівської РДА щодо видачі копії двох рішень сесії Королівської селищної ради, на підставі яких було виготовлено державний акт ОСОБА_3 на його земельну ділянку. Також позивачка звернулася до відділу у Виноградівському районі Держгеокадастру щодо видачі копії технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_3 , де було б чіткіше видно межі між їх земельними ділянками.
Однак, як стало відомо, рішення 8 сесії 22 скликання Королівської селищної ради від 24.05.1996 року про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки та рішення 12 сесії 23 скликання Королівської селищної ради від 30.12.1999 року про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки не існує, їх не має ані в архівному відділі, ані в селищній раді, ані у відділі Держгеокадастру.
Також, внаслідок звернення, управлінням контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки та складено відповідний акт від 30.11.2018 року № 844- ДК/775/АП/09/01/-18, яким встановлені наступні обставини: технічна документація із землеустрою, на підставі якої складено спірний державний акт – відсутня; рішення Королівської селищної ради від 24.05.96р. та 30.12.99р. – відсутні; на бланку спірного державного акту наявне виправлення проміру між поворотними точками межових знаків Таким чином має місце порушення ст. 14 Конституції України, оскільки право власності на дві земельні ділянки по спірному державному акту ОСОБА_3 не набув на підставі закону.
Позивач вважає, що спірний державний акт ОСОБА_3 виданий йому незаконно і такий підлягає визнанню недійсним, так як сам факт неіснування рішення 8 сесії 22 скликання Королівської селищної ради від 24.05.1996 року про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки та рішення 12 сесії 23 скликання Королівської селищної ради від 30.12.1999 року про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки свідчить про те, що останній не набув права власності на спірні земельні ділянки, а державний акт є недійсним.
Враховуючи ту обставину, що існування саме спірного державного акту ОСОБА_3 стало підставою для знесення частини огорожі із земельної ділянки ОСОБА_1 , визнання недійним державного акта ОСОБА_3 стане підставою для перегляду рішення Виноградівського районного суду від 30.10.2014 року, у зв`язку з чим позивач просила визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 004812, виданий 07.09.2000 року Королівською селищною радою на ім`я ОСОБА_3 , на земельну ділянку площею 0,130 га та земельну ділянку площею 0,120 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 556, та скасувати його державну реєстрацію.
Рішенням Виноградівського районного суду від 20 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання державного акту недійсним відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Нечаєв В.В. подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у задоволенні позову відсутні
Доводи апеляційної скарги зводаться до того, що судом неправильно застосована норма матеріального права, щодо застосування позовної давності, оскільки суд не встановивши порушеного права, зазначив про відсутність підстав для задоволення позову та додатково застосував наслідки спливу строків позовної давності, що є взаємовиключним в розумінні норм матеріального права. Також суд першої інстанції зробив помилковий висновок що суперечить матеріалам справи про те, що належних та допустимих доказів того, що рішення Королівської селищної ради від 24.05.1996 року та рішення від 30.12.1999 року про виділення ОСОБА_3 земельних ділянок не виносилися, так як на а.с. 65-80 містяться протоколи сесій Королівської селищної ради, рішення та матеріали до них за 1996 та 1999 роки і відповідач проти автентичності таких не заперечував. Суд також не надав жодної оцінки доводам позивача про те, що мало місце порушення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею. Проігноровано судом також інші доводи позивача про те, що відповідач фактично по підробленому державному акту двічі скористався правом безоплатної приватизації земельних ділянок, що перевищують максимальні, а також те, що покази свідків – працівників селищної ради – не можуть вважатися належними та допустимими з огляду на обсяг спірних питань.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Нечаєв В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю в інших судових засіданнях, але оскільки розгляд даної справи неодноразово відкладався, в тому числі за клопотанням ОСОБА_2 , а тому колегія суддів вважає що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею житлового будинку по АДРЕСА_1 та власницею земельної ділянки під даним будинком кадастровий номер 2121255600:03:004:0090.
Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі № 299/2687/14-ц від 30.10.2014 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позов ОСОБА_3 задоволено частково, а саме – зобов`язано позивачку усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_3 земельною ділянкою шляхом перенесення огорожі із встановленням її на місці межі, згідно державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЗК №004812.
Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки та складено відповідний від 30.11.2018 року № 844- ДК/775/АП/09/01/-18. управління контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області технічна документація із землеустрою, на підставі якої складено спірний державний акт - відсутня. 
Рішення Королівської селищної ради від 24.05.96р. та 30.12.99р. - відсутні.
На бланку спірного державного акту наявне виправлення проміру між поворотними точками межових знаків, що суперечить приписам п. 2.9 Інструкції (№43 від 04.05.99р.).
Згідно з ч.3 ст. 6 ЗК України від 18.12.1990 року, який діяв на час правовідносин, передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно.
До відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу (п.1 ч.1 ст. 9 ЗК України 18.12.1990 року).
Відповідно до положень ст. ЗК України 18.12.1990 року громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови – до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Місцева Рада народних депутатів розглядає у місячний строк зазначені клопотання та матеріали і приймає рішення з цього питання.
Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При зверненні в суд з позовом, позивач посилається на те, що спірний державний акт на землю виданий на підставі неіснуючих рішень селищної ради та за відсутності відповідної технічної документації, на підтвердження чого подано листи від Виноградівської РДА, Королівської селищної ради, а також на порушення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 № 28.
Проте, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що рішення 8 сесії 22 скликання Королівської селищної ради від 24.05.1996 року про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки та рішення 12 сесії 23 скликання Королівської селищної ради від 30.12.1999 року про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки Королівською селищною радою не виносилися та матеріали справи таких не містять, а тому є тільки припущенням позивача.
Разом з тим, при розгляді Виноградівським районним судом справи № 299/2687/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, була надана оцінка правовстановлюючим документам ОСОБА_3 на земельну ділянку.
Доводи викладені у апеляційній скарзі про те, що в протоколах сесій Королівської селищної ради та доданих архівних матеріалах жодного питання про виділення відповідачу будь-якої земельної ділянки селищною радою не розглядалось ані в 1996, ані в 1999 рокух, а прізвище відповідача відсутнє у всіх підшивках рішень, не підтверджує жодним чином те, що вищезазначені рішення Королівської селищної ради не виносились.
Як вбачається з довідки Королівської селищної ради №1660 від 30.08.2019 р. (а.с.141) вказані рішення та книга реєстрацій рішень передані до архіву.
Доводи, викладені в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки та складено відповідний від 30.11.2018 року № 844- ДК/775/АП/09/01/-18 самі по собі не можуть слугувати підставою для скасування державного акту на землю.
За таких обставин, суд першої інстанції, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин обґрунтовано вважав наведені обставини, як підстава позову, не доведені, та відмовив у задоволенні заявлених позовних вимог.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України судова колегія,- 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Виноградівського районного суду від 20 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 07 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: