break-word'> 

Ухвала
22 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 641/2938/15
провадження № 51-3679ск21 
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 , 
 
встановив:
 
У касаційній скарзі потерпіла порушує питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку. 
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі— КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті. 
 
Як убачається зі змісту касаційної скарги, потерпіла не погоджується з вироком Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року і вказує на те, що суд апеляційної інстанції допустив істотні порушення кримінального процесуального закону, а також призначив покарання ОСОБА_5 , яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Зокрема, суд безпідставно закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2                     ст. 190 КК, з підстав, передбачених ст. 49 КК, і під час призначення покарання не врахував ряду обставин, які мають суттєве значення. 
 
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Однак усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону з касаційної скарги потерпілої неможливо зрозуміти, які порушення допустив суд  апеляційної інстанцій, як вони вплинули на законність і обґрунтованість прийнятого судового рішення та чому з огляду на положення статей 370, 412—414 КПК їх слід відносити до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК.
 
Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Водночас потерпіла не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом під час постановлення ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на доводи, наведені в ній.
Таким чином, потерпілій необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо конкретних порушень закону, передбачених ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування рішення, а також належно систематизувати свої доводи, викладені у касаційній скарзі. 
Крім цього, згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення 
і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак усупереч вищевказаним положенням КПК у касаційній скарзі потерпілої викладено вимоги, які не належать до повноважень суду касаційної інстанції.
У зв`язку з цим потерпілій необхідно, обґрунтувати свої доводи та викласти вимоги з врахуванням повноважень суду, передбачених ст. 436 КПК.
Оскільки касаційна скарга потерпілої ОСОБА_4 не відповідає вимогам визначеним ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення недоліків, про які зазначено в ухвалі (потерпілою має бути підтверджено, що нею не пропущено встановленого ухвалою суду строку під час повторного звернення до суду). 
 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Касаційну скаргупотерпілої  ОСОБА_4 на вирок Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати для усунення виявлених недоліків 10 днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                                 ОСОБА_3