Ухвала
 
26 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 520/16754/16
провадження № 61-403ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2016 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М. А. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року задоволено клопотання ТОВ «Вердикт Капітал» про залучення до участі у справі правонаступника. Залучено ТОВ «Вердикт Капітал» до участі у справі як правонаступника позивача.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», задоволено частково.
 
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором від 14 травня 2007 року № 130/07ф станом на 23 серпня 2016 року в загальному розмірі 91 002,16 доларів США та 97 848,94 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42 149,64 доларів США; заборгованості по відсоткам у розмірі 48 852,52 доларів США; штрафу у розмірі 97 848,94 грн.
 
В решті позовних вимог відмовлено.
 
Здійснено перерозподіл судових витрат.
 
У січні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо зазначення  поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 19 квітня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року заявнику продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги до 19 травня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року заявнику зменшено розмір судового збору до 7 234,91 грн, продовжено заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до 12 липня 2021 року.
 
У липні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 червня 2021 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником. 
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 604/156/14-ц, провадження № 14-644цс18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, підставою касаційного оскарження заявник також зазначає порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд необґрунтовано відхилив клопотання про забезпечення розгляду справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Враховуючи, що заявник жодним чином не обґрунтовує наявність підстав для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.
 
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Київського районного суду м. Одесицивільну справу № 520/16754/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 серпня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян