КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Бусик О.Л.
Єдиний унікальний номер справи № 757/53135/19-ц
Апеляційне провадження № 22-ц/824/11000/2021
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
15 вересня 2021 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді  Мережко М.В.,
суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», Моторного (транспортного) бюро України про відшкодування шкоди,
 
встановив:
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 30 березня 2019 року о 14:30 годині на автодорозі Шпола-Килигірка-Катеринопіль сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів марки Opel, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Volksvagеn Passat, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Opel була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом АМ №8568608.
Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Про настання даної події, позивач повідомив ТДВ «СК «Альфа-Гарант», надав для огляду та проведення автотоварознавчого дослідження свій автомобіль та необхідні для цього документи, що передбачені чинним законодавством. Заяву про виплату страхового відшкодування.
Згідно із листом від 11 липня 2019 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не отримало інформації щодо правомірного володіння ОСОБА_2 забезпеченим транспортним засобом.
В той же час, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презюмується. Факту порушення порядку передачі у користування транспортного засобу працівниками поліції, що здійснювали оформлення матеріалів ДТП не встановлено. Доказів перебування автомобіля марки Opel в базі «Угон» або в міжнародному розшуку відповідач не надав. Поліс страхування цивільно-правової відповідальності видано ОСОБА_2 , тобто особою, яка безпосередньо здійснювала керування транспортним засобом.
З метою визначення розміру збитку, завданого позивачу, ним було замовлено проведення оцінки автомобіля ФОП ОСОБА_3 . З метою забезпечення участі іншого учасника ДТП в оцінці завданої позивачу шкоди, ОСОБА_2 було направлено повідомлення про проведення огляду.
За результатами дослідження 19 липня 2019 року складено звіт №А7-66, згідно з яким вартість матеріального збитку складає 90525,46 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження становить 1500 грн, а також відправка телеграми - 244,40 грн.
У зв`язку з тим, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на думку останього не має законних підстав для виплати страхового відшкодування, позивач 02 листопада 2019 року направив МТСБУ лист з проханням перевірити законність дій ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Листом від 30 серпня 2018 року №4.2-10/27831 МТСБУ повідомило позивачу про те, що для забезпечення досудового врегулювання спору, юридичним департаментом МТСБУ направлено до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідний запит.
Листом від 04 вересня 2019 року МТСБУ надало позивачу відповідь про те, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не надало відповіді на їхній запит.
09 вересня 2019 року позивач подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування з передбаченими чинним законодавством документами. Однак відповіді так і не отримав.
У зв`язку з тим, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не виплатив позивачу страхове відшкодування, позивач вважає наявність правових підстав для виплати МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.
На підставі наведеного, позивач просив стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та МТСБУ солідарно відшкодування за заподіяну шкоду в розмірі 90525,46 грн, 1500 грн за проведення автотоварознавчого дослідження та 244,40 грн за відправлення телеграми, а всього - 92269,86 грн. Судові витрати покласти на відповідачів солідарно.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції від МТСБУ надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на момент ДТП автомобіль марки Opel під керуванням ОСОБА_2 було застраховано в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», яке безпідставно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, тому відсутні підстави для стягнення страхового відшкодування із МТСБУ.
У своєму відзиві на позовну заяву ТДВ «Альфа-гарант» просило у задоволенні позову відмовити. Відповідач вказував, що  автомобіль марки Opel під керуванням ОСОБА_2 на час скоєння ДТП на території України не розмитнений і не зареєстрований, а знаходиться під митним контролем.
Крім того, на виконання вимог ст. ст. 22, 29 та 34 Закону № 1961-IVТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулося до суб`єкта оціночної діяльності - ОСОБА_4 з метою визначення вартості майнового збитку, якого зазнав власник пошкодженого транспортного засобу. Згідно розрахунку №31-D/53/0 вартість майнового збитку складає 48893,90 грн з урахування ПДВ.
Ураховуючи те, що позивач просив сплатити страхове відшкодування на його особистий рахунок, однак не надав доказів понесених ним витрат зі сплати ПДВ до державного бюджету у зв`язку з ремонтом належного йому транспортного засобу. Отже, розмір майнового збитку, завданий власнику транспортного засобу має розраховуватись без врахування розміру ПДВ.
Відповідач вказував, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» запросило аварійного комісара для визначення розміру завданого збитку та згідно аварійного сертифікату №31-D/53/D від 23 травня 2019 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 48893,90 грн з ПДВ та 40744,92 грн без ПДВ. При цьому, згідно з нормами Закону № 1961-IV сума, що відповідає розміру оціненої шкоди зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податків, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу.
Таким чином, ураховуючи визначений аварійним комісаром розмір відшкодування майнової шкоди становить 40 744,92 грн - 2000 грн франшизи, тобто вартість відновлювального ремонту становить 38744,92 грн, що є справедливим розміром страхового відшкодування за шкоду, нанесену автомобілю ОСОБА_1 , яка може бути виплачена позивачу після надання останнім реквізитів рахунку в форматі ІВАН.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва  від 11 березня 2020 року було задоволено клопотання представника позивача, призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України. 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року позов задоволено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ТДВ «Альфа-гарант» подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення страхового відшкодування у розмірі 92 269,86 грн.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 30 березня 2019 року о 14:30 годині на автодорозі Шпола-Килигірка-Катеринопіль сталась ДТП за участю автомобілів марки Opel, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Volksvagеn Passat, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Opel була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом АМ №8568608.
Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
В подальшому, 19 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування.
ТДВ СК «Альфа-Гарант» 11 липня 2019 року надало відповідь, в якому відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не отримало інформації щодо правомірного володіння ОСОБА_2 забезпеченим транспортним засобом.
Як видно із матеріалів справи, 19 липня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 складено звіт №А7-66, згідно з яким розмір матеріального збитку, що завдано позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля складає 90 525,46 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження становить 1500 грн, а також відправка телеграми винуватцю ДТП - 244,40 грн.
Крім цього, 05 вересня 2019 року позивач подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування, однак відповіді не отримав.
На підставі статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме винною особою.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно якого, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з вимогами статті 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 14 січня 2021 року №СЕ-19-20/36256-АВ, складеного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України вартість майнового збитку станом на момент ДТП, а саме 30 березня 2019 року становить 73266,09 грн без додавання значення ПДВ.
При цьому, експертом враховані саме ті пошкодження, які зазнав автомобіль позивача при ДТП, що сталася 30 березня 2019 року, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що доводи ТДВ «СК «Альфа-Гарант» щодо подальшої експлуатації позивачем автомобіля у пошкодженому стані і неврахування цієї обставини при проведенні експертизи є безпідставними.
Дані висновку судової автотоварознавчої експертизи узгоджуються з даними щодо механізму ДТП та локалізацією пошкоджень транспортного засобу, судова експертиза проведена у відповідності до вимог чинного законодавства та методики проведення даного виду експертиз, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.
Колегія суддів також погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача до МТСБУ.
Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.
Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, яка на законних підставах керувала автомобілем та з вини якої сталося ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», а також зважаючи відсутність інших умов, передбачених статтю 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яких страхове відшкодування проводить МТСБУ, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до МТСБУ.
Обґрунтованими є і висновки суду про те, що витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на підставі документів, що підтверджують оплату позивачем професійних послуг адвоката, підлягають стягненню з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» в сумі 7000 грн.
Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на відсутність доказів на підтвердження факту проведення відновлювального ремонту транспортного засобу.
Так, позивачем заявлено вимоги про відшкодування заподіяної відповідачем шкоди (збитків), до яких законом віднесено як витрати, що особа вже зробила так і ті, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Позивачем надано докази на підтвердження завданих йому збитків, у вигляді витрат, які він мусить зробити, для відновлення свого майна у розмірі 73 266,09 грн, а відповідачем вказаний розмір збитків не спростовано.
 
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц (провадження № 61-4463св18), від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц (провадження № 61-34581св18).
Доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи відзиву на позовну заяву, належна оцінка яким була надана судом першої інстанції, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                   М.В. Мережко
 
Судді:                                                                                                 С.М. Верланов
 
                                                                                                           С.І. Савченко