УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/22643/20
Провадження № 22-ц/4820/1254/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В., 
                секретар судового засідання Чебан О.М.,
з участю апелянта, представниці позивачки,
       
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Мазурок О.В. від 17 травня 2021 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд із вказаним позовом до відповідача, зазначала, що з 1998 року перебувала із ОСОБА_2 у шлюбі.
У 2005 році подружжям придбано у автосалоні «Хмельниччина–авто» автомобіль ЗАЗ-1103, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 . 
Вона дізналася, що ОСОБА_2 без її відома продав спільний автомобіль ОСОБА_3 , тому з цього приводу звернулася до СП Хмельницького ВП ГУНП у Хмельницькій області, де відповідач повідомив в поліції, що придбав автомобіль за особисті кошти.
У 2018 році шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Спірний автомобіль придбаний подружжям у шлюбі, тому з врахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію Ѕ вартості автомобіля ЗАЗ-1103 д.н.з НОМЕР_1 в сумі 15765 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компесацію Ѕ вартості автомобіля ЗАЗ-1103 номер НОМЕР_1 в розмірі 15765 грн., 840,80 грн. сплаченого судового збору та 950 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. На його думку, позовна заява складена і подана до суду без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а провадження відкрито з порушенням ч. 1 ст. 185 ЦПК України. Суд першої інстанції не прийняв до уваги рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.09.2018 року у справі № 686/17617/18, яким встановлено відсутність спору про поділ майна між апелянтом та позивачем.
Суд не повідомив апелянта у визначений законом спосіб та строк про розгляд справи, чим порушив його процесуальні права. Також судом в резолютивній частині неправильно зазначено номер автомобіля. 
В засіданні апеляційного суду апелянт підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.
Представниця ОСОБА_1 просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так, встановлено, що 10 січня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року.
14.12.2005 року за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль ЗАЗ-110307 1197, номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , номер двигуна – НОМЕР_6 .
22.08.2018 року вказаний автомобіль ЗАЗ-110307 1197 перереєстровано за договором, укладеним в ТЦС (ТЦС 6841) на ОСОБА_3 . 
Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №001/21 від 20 січня 2021 року середня ринкова вартість автомобіля ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( НОМЕР_7 ), без його огляду, на дату оцінки складає 31530 грн.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що автомобіль ЗАЗ-110307 придбаний сторонами під час перебування у шлюбі, а отже, належав до спільної сумісної власності подружжя, відповідач відчужив його без згоди позивача як іншого із подружжя, тому з відповідача підлягає стягненню грошова компенсація вартості Ѕ частини спірного транспортного засобу. 
Так, за змістом  статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.
При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.
Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.  
Зі змісту цієї норми випливає, що згода другого з подружжя подається у простій письмовій формі, якщо правочин, який укладається одним з подружжя за рахунок спільного майна, стосується цінного майна і разом з тим не вимагає нотаріального посвідчення та (або) державної реєстрації. 
З очевидністю автомобіль ЗАЗ 110307 1197, 2005 року випуску є цінним майном, відтак згода другого з подружжя (позивачки) на укладення правочину щодо його відчуження підлягала оформленню у простій письмовій формі.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що продаж автомобіля здійснено без відома позивачки, матеріали справи доказів про її згоду на вчинення правочину не містять. 
Згідно з ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поданої до суду 03.08.2018 року, вже тривалий час сторони не проживали однією сім`єю та не підтримували подружніх стосунків.
Наведені обставини цілком свідчать про те, що договір щодо відчуження спірного автомобіля від 22.08.2018 року, за відсутності згоди позивача на це відчуження, укладений відповідачем не в інтересах сім`ї.
Відтак правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля. 
З врахуванням ухвалення рішення судом по суті спору не мають істотного значення доводи апелянта про подання позовної заяви без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України та помилкове відкриття провадження у справі. 
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності спору про поділ майна між сторонами спростовуються фактом пред`явлення цього позову ОСОБА_1 до відповідача.
В рішенні Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/17617/18 про розірвання шлюбу, на яке посилається апелянт, суд виклав обставини, на які посилався ОСОБА_2 в позовній заяві, в тому числі й про відсутність спору про поділ майна між сторонами. 
В оскаржуваному рішенні судом першої інстанції дійсно допущено помилку при зазначенні модифікації автомобіля та його номерного знаку до відчуження «ЗАЗ-1103», « НОМЕР_1 », тоді як згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів єдиної інформаційної системи МВС спірний автомобіль ЗАЗ модифікації 110307, номерний знак – НОМЕР_4 .
Проте наявні докази у справі дозволили суду ідентифікувати спірний автомобіль та встановити фактичні обставини справи, а допущену описку суд першої інстанції не позбавлений можливості усунути після завершення апеляційного розгляду та повернення справи до місцевого суду. 
З матеріалів справи вбачається, що судові повістки надсилалися ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , проте поверталися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Вказану адресу як місце свого постійного проживання вказав апелянт при подачі апеляційної скарги.
Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема,   день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відтак вказану справу розглянуто судом з дотриманням норм процесуального права – ОСОБА_2 вважається належно повідомленим про розгляд справи. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. 
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 17 вересня 2021 року.

Судді                                                 Л.М. Грох

               А.М. Костенко
       
                                       Т.В. Спірідонова