ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 р.	Справа № 520/18501/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1   на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.05.21 року по справі № 520/18501/2020
за позовом                     ОСОБА_1  
до                    Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки                            
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у не внесенні відомостей щодо розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 , виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України “Про державний бюджет України на 2019 рік” станом на 01.01.2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, надбавки за вислугу років (50%) відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 року № 704 та щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь відповідно до ч.2.ст.59 Закону України “Про вищу освіту” в довідку про розмір грошового забезпечення від 04.12.2020 року № ФХ-106898 станом на 05.03.2019 року. Зобов`язано Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 яка містить відомості про грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2019 рік” станом на 01.01.2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, надбавки за вислугу років (50%) та додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 року № 704 та з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України “Про вищу освіту” та надати оновлені дані про розмір грошового забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області для перерахунку пенсії з врахуванням виплачених сум.
Рішення набрало законної сили 29.03.2021.
05.05.2021 представник позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст.382,383 КАСУ.
У вказаній заяві представник позивача просив суд:
- визнати бездіяльність Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки яка полягає у не зазначенні в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 20.04.2021 №ФХ-106898 відомостей щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України "Про вищу освіту", на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі №520/18501/2020 протиправною;
- зобов`язати Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 яка містить відомості про грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, надбавки за вислугу років (50%) та додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704 та з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України "Про вищу освіту" та надати оновлені дані про розмір грошового забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області для перерахунку пенсії з врахуванням виплачених сум, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі №520/18501/2020;
- зобов`язати Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення, (ч.1 ст. 382 КАС України);
Також, заявлено клопотання, в якому зазначено, що частиною 6 статті 383 КАС передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погодившись з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №520/18501/2020 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №520/18501/2020.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги заявник звертає увагу, що відповідач не виконав зазначене рішення належним чином, а саме: не зазначив в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 20.04.2021 №ФХ-106898 відомостей щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України "Про вищу освіту", на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі №520/18501/2020.
Вважає, що враховуючи наведені обставини, відповідно до основної мети встановлення судового контролю, який передбачений ч. 1 ст. 382 КАС України, можна зробити висновок, що суд повинен займати активну позицію як під час розгляду публічно-правового спору, так і після набрання рішенням законної сили, та сприяти його виконанню, а оскільки рішення залишається невиконаним, підстави для відмови у задоволенні заяви про встановлення судового контролю відсутні.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Так, приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника позивача, суд першої інстанції виходив із того, що по справі винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі та вказане рішення суду набрало законної сили. Щодо вимоги постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, то суд не вбачає підстав для винесення вказаної ухвали, так як фактично виконання вказаного рішення ще не закінчено.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України також передбачена також нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведеного вище вбачається, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26.06.2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Водночас, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постановах від 3 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18, від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються (ч. 2 ст. 383 КАС України).
Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4ст. 383 КАС України).
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена (ч. 5ст. 383 КАС України).
Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про виокремлення у окремі статті таких видів судового контролю за виконанням судового рішення як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, тим самим розділив і види заяв, з якими звертається позивач до суду та, відповідно, - наявність чи відсутність вимог до оформлення кожної з них.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.10.2018 у справі № 556/2081/17.
Окрім того, приписами ст.382 та ст.383 КАС України передбачено і різні порядки розгляду заяв, поданих відповідно до цих норм.
Як вбачається з матеріалів даної справи, звертаючись до Харківського окружного адміністративного суду представник позивача Острицький А.О., посилаючись, у тому числі на положення ст. ст.382, 383 КАС України, просив суд визнати визнати бездіяльність Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки яка полягає у не зазначенні в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 20.04.2021 №ФХ-106898 відомостей щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України "Про вищу освіту", на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі №520/18501/2020 протиправною;зобов`язати Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 яка містить відомості про грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, надбавки за вислугу років (50%) та додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704 та з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України "Про вищу освіту" та надати оновлені дані про розмір грошового забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області для перерахунку пенсії з врахуванням виплачених сум, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі №520/18501/2020;зобов`язати Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення, (ч.1 ст. 382 КАС України);
Також, заявлено клопотання, в якому зазначено, що частиною 6 статті 383 КАС передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Тобто, представник позивача звернувся до суду першої інстанції одночасно з вимогами щодо застосування останніми заходів, передбачених ст.ст. 382, 383 КАС України.
Колегія суддів зауважує, що як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021, судом першої інстанції фактично розглядалася та вирішувалася заява позивача в порядку статей 382, 383 КАС України сумісно, не зважаючи на те, що приписами вказаних статей КАС України передбачено різні процедури розгляду заяв та різні правові наслідки за наслідками розгляду таких заяв відповідно до вказаних норм КАС України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що заяви, подані в порядку статей 382, 383 КАС України, не можуть розглядатися та вирішуватися судом першої інстанції сумісно, оскільки такі види судового контролю мають розглядатися та вирішуватися останнім окремо, з ухваленням окремих судових рішень за наслідками розгляду таких заяв, що не було враховано судом першої інстанції в даній справі.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зі змісту ч. ч. 2 – 4 ст. 383 КАС України вбачається, що до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, висуваються наведеними нормами певні вимоги і в разі невідповідності такої заяви цим вимогам така заява підлягає поверненню заявнику.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було зазначено щодо відповідності поданої заяви представника позивача вимогам наведених вище норм КАС України, тобто, останнім не надано правової оцінки тому, чи підлягала розгляду судом така заява представника позивача, чи вона повинна була бути повернута заявнику відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України.
Отже, з огляду на вказане вище, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції у порушення норм процесуального права.
За таких обставин у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для вирішення заяви позивача по суті.
З урахуванням викладеного, всі інші доводи по суті спору, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на вирішення цієї справи.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на наведене вище, враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, колегія суддів вважає, з огляду на приписи п. 1 та п. 4 ст. 320 КАС України, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі № 520/18501/2020 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.   
Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року по справі № 520/18501/2020 скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.     

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  19.07.2021 року