ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/3858/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року (головуючий суддя: Петренко О.С.) по адміністративній справі № 340/3858/20
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача  Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі ГУ Держгеокадастру в Одеській області), в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру в Одеській області у ненаданні адміністративної послуги по його заяві (про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність) (учасника АТО) від 30.07.2020 року, відповідно до п.5  ст. 10 Закону України "Про адміністративні послуги", у строк, передбачений законом;
- зобов`язати ГУ Держгеокадастру в Одеській області затвердити   проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5986 га, яка розташована на території Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер 5120887700:01:007:0833;
- визнати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 17.09.2020 року №347-УБД протиправним та скасувати його.
- зобов`язати ГУ Держгеокадастру в Одеській області подати у встановлений законом строк звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позову зазначив про порушення відповідачем його права на отримання земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства шляхом затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
У відзиві на позов відповідач посилається на неправомірність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Рішенням  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року позов задоволено частково, визнана протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру в Одеській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою від 30.07.2020 року з порушенням двотижневого строку, встановленого  статтею 118 Земельного кодексу України. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів дійшов висновку про відсутність підстав для за доволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Згідно матеріалів справи позивач перший раз звернувся із заявою від 23.05.2020 року до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, та в судовому порядку оскаржив бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення з зазначеного питання.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року (справа №340/2827/20) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зокрема  визнана протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру в Одеській області щодо ненадання адміністративної послуги за заявою ОСОБА_1 від 23.05.2020 року, відповідно до ч .5  ст. 10 Закону України "Про адміністративні послуги"  та неприйняття рішення за його заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зобов`язано ГУ Держгеокадастру в Одеській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки у власність  з урахуванням висновків суду.
В подальшому, користуючись принципом «мовчазної згоди», позивачем замовлено та розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 1,5986 га для ведення особистого селянського господарства на території Шабівської сільської ради (за межами населеного пункту) Білгород - Дністровського району Одеської області за рахунок земель державної власності с/г призначення.
30.07.2020 року позивачем до відповідача повторно подано заяву про затвердження проекту землеустрою, яка зареєстрована за вх.№Д-14137/0/36-20 від 04.08.2020 року, з примірником проекту землеустрою.
Наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 17.09.2020 року №347-УБД відмовлено у затвердженні проекту землеустрою через його невідповідність вимогам чинного законодавства .
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач оскаржив їх в судовому порядку.
Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені  ст.116 Земельного кодексу України(далі ЗК України), згідно якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування
Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст.118,122,123 ЗК України. 
Відповідно до ч.1  ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому  ст.186-1 ЗК України  (ч.8  ст. 118 цього Кодексу).
Відповідно до ч.1  ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб`єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації (ч.15  ст.186 ЗК України).
Положеннями ч.6  ст. 186-1 ЗК України  визначено, що підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Нормами ч.9  ст.118 ЗК України  передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених  ст.122 цього Кодексу, у  двотижневий строк  з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою від 30.07.2020 року, яка зареєстрована ГУ Держгеокадастру в Одеській області 04.08.2020 року,   двотижневий строк  з дня отримання якої закінчується 19.08.2020 року. В той же час заява позивача  розглянута відповідачем 17.09.2020 року, що є з порушенням визначеного законом строку, та підставою для задоволення позову в цій частині. 
Оскільки адміністративна послуга по його заяві надана, що підтверджується наказом від 17.09.2020 року, який є самостійним предметом судового оскарження, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій ГУ Держгеокадастру в Одеській області у ненаданні адміністративної послуги по його заяві. 
При дослідженні доказів стосовно доведеності позовних вимог щодо покладання  зобов`язання на відповідача  ГУ Держгеокадастру в Одеській області затвердити проект землеустрою про відведення у власність спірної земельної ділянки, та визнання протиправним і скасування наказу відповідача від 17.09.2020 року №347-УБД, суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду у справі №509/4156/15-а від 17.12.2018 року, та вірно зазначив, що ухвалення рішення суб`єктом владних повноважень є результатом певної правової процедури, яка йому передує, що передбачена нормами ЗК Украни. 
Так, відповідно до  ст.118 ЗК України  порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів  ст. 186-1 ЗК України;4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.
Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого земельного питання, при цьому отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.
Матеріали справи свідчать, що проект землеустрою розроблено позивачем за принципом «мовчазної згоди». Як зазначено у пояснювальній записці до проекту землеустрою,  ОСОБА_1 повідомив відповідача листом-повідомленням від 01.07.2020 року про укладення договору та початок розробки проекту землеустрою, оскільки не отримав від ГУ Держгеокадастру в Одеській області відповіді на свою заяву від 23.05.2020 року.
При цьому "принцип мовчазної згоди", визначений приписами ст. 118,123 ЗК України, передбачає  право особи замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу або відмови.
Здійснивши аналіз доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки станом на день розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою відсутнє відповідне рішення належного суб`єкта владних повноважень щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, проект землеустрою не відповідає вимогам чинного законодавства, що свідчить про те, що оспорюваний наказ відповідачем винесений на підставі наданих документів в межах повноважень та у спосіб, визначений, визначених чинним законодавством. Враховуючи вищезазначене, суд правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,- 
                                                                  ПОСТАНОВИВ:          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без  задоволення.
Рішення   Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року   по адміністративній справі  № 340/3858/20 –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати постановлення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий