Ухвала
 
22 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 306/1325/18
 
провадження № 61-6087св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2019 року у складі судді Ганчак Л. Ф. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Готри Т. Ю., Собослоя Г. Г., Мацунича М. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди.
 
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 12 серпня 2020 року касаційну скаргу                 ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 січня                               2019 року - без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Свалявського районного суду Закарпатської області                         від 18 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду                       від 24 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 (провадження № 14-445цс18) та постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі                                           № 756/6746/16-ц (провадження № 61-17594св18), від 25 березня 2019 року у справі № 759/17922/15, від 08 квітня 2020 року у справі № 808/2741/16 (провадження № К/9901/21219/18), від 03 березня 2021 року у справі                              № 308/604/18 (провадження № 61-18362св19), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк