УХВАЛА

09 серпня 2021 року 
Київ
справа №520/10770/2020
адміністративне провадження №К/9901/26693/21

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак       М.      Б., судді - Гімон М.      М., Дашутін І.В.
перевіривши касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, правонаступника  Офісу великих платників податків Державної податкової служби, далі- Північне міжрегіональне управління ДПС) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі №      520/10770/2020 за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19            травня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків ДПС від 30 червня 2020 року №      3.  У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги визначені у статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України зміст касаційної скарги має містити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 328      цього Кодексу, на якій (яких) вона подається. 

Абзацом першим частини четвертої статті 328 КАС України визначені підстави касаційного оскарження рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанов суду апеляційної інстанції.

Відповідно до цієї норми підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Законодавець визначив, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 351 КАС України). 

Порушення норм процесуального права, які можуть бути підставою для касаційного перегляду справи і мати наслідком скасування судових рішень, визначені частинами другою та третьою статті 353 цього Кодексу.

З огляду на зазначені вимоги процесуальних норм, відповідно до пункту 2 абзацу першого частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

У касаційній скарзі Північне міжрегіональне управління ДПС послалось на підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 2 абзацу першого частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначило про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пунктів 43.1, 43.2,43.3 статті 43, пункту 57.1.статті 57 та пункту      95.5 статті 95 Податкового кодексу України. 

Проте скаржник не обґрунтував у чому саме полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися, тому не можна вважати, що вимоги статті 330 КАС України виконані.

Фундаментальне значення порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовної практики, виняткове значенням справи для скаржника та значний сусупільний інтерес справи - є  випадками за правилами частини пятої статті 328 КАС України, коли можливий касаційний перегляд судових рішень у справах, що не підлягають такому перегляду. Проте і у таких випадках у касаційній скарзі слід зазначати підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом першим частини четвертої статті 328 КАС УКраїни.  В іншому разі касаційну скаргу не можна вважати достатньо обгрунтованою для порушення касаційного провадження.  

Зважаючи на зазначене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право обґрунтувати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга (стаття 169, частина друга статті 332 КАС України).

Ураховуючи викладене та керуючись      статтею      332 КАС України,

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, правонаступника  Офісу великих платників податків Державної податкової служби) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі №      520/10770/2020 - залишити без руху.

2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.
3. Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	 підпис	М.      Б. Гусак	
 	М	М.      М. Гімон  І.В. Дашутін