ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/1075/20                Головуючий суддя І інстанції Харченко С. М.
Провадження № 33/818/441/21        Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПО С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
/ по справі про адміністративне правопорушення /

15 вересня 2021 року         суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 03 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у  вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн. 
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею допущено порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки розгляд справи було проведено без його участі незважаючи на те, що він подав до суду заяву про відкладення судового засідання.
Вказує, що його не було відсторонено від керування автомобілем та визнання ним факту знаходження в стані алкогольного сп`яніння відбулось під тиском працівників поліції.
В судове засідання суду апеляційної ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки зі зворотнім повідомленням, яку ОСОБА_1 отримав особисто 29.05.2021, про що свідчить його власноручний підпис на зворотному повідомленні (а.с.41).
За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності  ОСОБА_1 , виходячи  з відомостей, що є наявні в матеріалах цього провадження.
Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_1  адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 а ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ст.251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.        
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 25 вересня 2020 року о 21 год. 10 хв. на вул.Охтирській,16 м.Богодухова Харківської області керував автомобілем RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №445826 від 25 вересня 2020 року (а.с.2).
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується відомостями, які місться у: 
- письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно змісту яких, 25 вересня 2020 року їх було запрошено понятими під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат продуття приладу Drager (1.29%);
- письмових поясненнях ОСОБА_5 , згідно змісту яких, 25 вересня 2020 року він знаходився в себе вдома, близько о 21-10 год. почув гучний удар та вийшовши на подвір`я побачив автомобіль RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого був ОСОБА_1 , який пошкодив його паркан та електричний лічильник, під час розмови з ним відчувався різкий запах алкоголю з ротової порожнини, при цьому він невнятно розмовляв та мав почервоніння очей; 
- письмових поясненнях ОСОБА_1 , викладених в протоколі, згідно яких він «згоден» з результатами тестування на алкогольприладом «Drager»
- роздруківки газоаналізатора «Драгер», відповідно до якого, вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі склав 1,29 проміле; 
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння; відеозаписом події, згідно якого ОСОБА_1 у присутності двох свідків погодився на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», продув його, за результатами чого показники на цьому приладі склали 1,29проміле.
Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для надання особистих пояснень, а також інспектор поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Проте, в судове засідання суду апеляційної інстанції свідки та інспектор поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не з`явилися, причин неявки суду не повідомили. 
Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусити свідків з`явитись в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для їх виклику в судове засідання.
Дослідивши відеозапис, що міститься в матеріалах справи, апеляційний суд встановив, що працівниками поліції були дотримані всі вимоги закону щодо їх дій при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.
Також, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1  оскаржувались дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в порядку КАС України,або шляхом оскарження дій працівників поліції до їх керівництва.
Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, в наслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції дотримані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) ПДР України є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в якій наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що суддярозглянув  справу за відсутності  ОСОБА_1  чим порушив його право на захист та бути присутнім в судовому засіданні не є підставою для скасування постанови.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 в провадженні районного суду перебувала з 29.09.2020 року та суддею двічі призначались судові засідання.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
В судові засідання, які були призначені на 13.10.2020 та на 03.11.2020 ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про місце та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, однак в судові засідання не з`явився, причин своє неявки суду не повідомив. (а.с.21-22, 23,27-28).
Посилання апелянта на те, що він подавав заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 03.11.2020 року є необґрунтованими належними доказами, оскільки долучена до апеляційної скарги заява не містить штампу канцелярії Богодухівського районного суду Харківської області щодо реєстрації зазначеної заяви (а.с. 32).
Неодноразова неявка в судові засідання ОСОБА_1 , суддею першої інстанції були розцінені, як умисне затягування розгляду адміністративного протоколу, з метою уникнення ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
       Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 бути присутнім у судовому засіданні. 
При розгляді справи судом апеляційної інстанції порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду, наведених в апеляційній скарзі, допущено не було.
       Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді, а тому підстав для скасування постанови судді на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУПАП, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись статтями 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 03 листопада 2020року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                     С.К. Шабельніков