УХВАЛА

27 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 804/8520/17
адміністративне провадження № К/9901/24971/21
Cуддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року
та постанову  Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року
у справі № 804/8520/17 за позовом громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
Громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського районного відділу у м.  Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області №1211/5321 від 10.11.2017р. щодо відмови в прийнятті документів від громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 для продовження строку дії посвідки;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти рішення щодо продовження терміну перебування в Україні громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 .
Рішенням    Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення оформлене листом Шевченківського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області №1211/5321 від 10.11.2017р. щодо відмови в прийнятті документів від громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання.
Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за результатами поданих громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 документів для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання прийняти рішення у встановленому законодавством України порядку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подано касаційну скаргу.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим  статтями 328 - 330 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені    КАС України    підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини 1статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої    статті 328 КАС України    підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої    статті 328 цього Кодексу    в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої    статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій  статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що вона  містить посилання на неповно з`ясовані обставини справи та порушені норми процесуального права, але при цьому скаржником не визначено підставу касаційного оскарження, передбачену частиною 4 статті 328 КАС України.
Зміст касаційної скарги зводиться до незгоди відповідача із оскаржуваними судовими рішеннями та обґрунтування такої незгоди відповідними посиланнями на нормативно-правові акти України, а також посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В решті доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені   статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
В контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до    КАС України    змін, які набрали чинності 08.02.2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених    статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України    касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей    328,    330,    332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в  Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року та постанову    Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі № 804/8520/17 за позовом громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії -    повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                В. Е. Мацедонська