Ухвала
Іменем України 
 
31 серпня  2021 року
м. Київ
 
провадження № 51-421 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 29 червня 2021 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 29 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого  про поновлення строку на апеляційне оскарження,  апеляційну скаргу ОСОБА_5 на вирок місцевого суду повернуто.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Волинського апеляційного суду від 29 червня 2021 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що засуджений ОСОБА_5 17 грудня 2020 року особисто не був присутнім під час проголошення вироку в Ратнівському районному суді Волинської області, а брав участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції з приміщення слідчого ізолятора при Державній установі «Маневицька виправна колонія (№ 42)», у зв`язку з чим копію вироку засудженому не було вручено. ОСОБА_5   ознайомився з повним текстом вироку лише 15 лютого 2021 року.
Мотиви Суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Правило дотримання тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається  якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З ухвали апеляційного суду встановлено, що копію вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року засуджений отримав 18 грудня 2020 року, що підтверджено розпискою, яка міститься в матеріалах кримінального провадження. Визначений п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України тридцятиденний строк подачі апеляційної скарги закінчився 18 січня 2021 року.
Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_5 , мотивував своє рішення тим, що засуджений звернувся з апеляційною скаргою на вирок місцевого суду лише 15 лютого 2021 року. Як на причини пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_5 посилався на те, що він не отримував копію вироку, а захисник, який був зобов`язаний подати апеляційну скаргу, зробив це із пропуском строку, встановленого ст. 395 КПК України, про що засуджений дізнався 15 лютого 2021 року при особистій зустрічі з ним в Слідчому ізоляторі при ДУ «Маневицька виправна колонія (№ 42)» і тоді ж ознайомився з повним текстом вироку. Проте, апеляційний суд відмовив у задоволенні його клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки зазначені засудженим підстави визнав необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, адже  ОСОБА_5 , відповідно до власноручної розписки, отримав копію вироку 18 грудня 2020 року.
Крім того, як убачається зі змісту поданої касаційної скарги, засуджений  ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі вказував про те, що він подав скаргу на дії свого захисника   ОСОБА_4 до КДКА Волинської області у зв`язку з несвоєчасним поданням ним апеляційної скарги, однак в ухвалі Волинського апеляційного суду від 29 червня 2021 року про це нічого не вказано. Слід також зазначити, що і касаційному суду жодних доказів на підтвердження вищезазначеного також не надано.
Ухвала Волинського апеляційного суду від 29 червня 2021 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надану до неї копію оскаржуваного судового рішення, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги захисника немає.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 29 червня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_6                                  ОСОБА_3