УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/25261/19
Провадження № 22-ц/4820/1157/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., 
секретар судового засідання Дубова М.В., 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Палінчака О.М. від 21 квітня 2021 року.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказувало, що АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали договір про надання споживчого кредиту № 11244304000 від 02.11.2007 року з додатковою угодою № 1 від 02.11.2007 року та з додатковою угодою № 2 від 24.12.2009 року. Відповідно до умов споживчого кредиту банк видав, а боржник прийняв кредит в розмірі 25000 доларів США.    
В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 02.11.2007 року укладено договір іпотеки № 62665, предметом якого є квартира загальною площею 57,9 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_2 взяті зобов`язання на себе за кредитним договором не виконав, станом на 09.09.2019 року існує заборгованість за кредитом – 8333,6 доларів США; за процентами за користування кредитом – 1925,75 доларів США; за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений термін – 7968,32 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 09.09.2018 року по 09.09.2019 року – 75388,3 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – 694,45 грн. 
Тому АТ «УкрСиббанк» просив звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру загальною площею 57,9 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11244304000 від 02.11.2007 року, заборгованість за кредитом та процентами – 18227,67 доларів США, та пені – 76082,75 грн. на користь АТ «УкрСиббанк», шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. 
В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк» просить скасувати рішення суду як незаконне, та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апелянт погоджується з тим, що пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, проте висновок суду про пропуск банком строку позовної давності вважає помилковим. Судом першої інстанції не враховано, що заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.09.2015 року у справі № 686/13942/15-ц було скасоване. В подальшому рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.12.2016 року в цій справі оскаржувалося в апеляційному та касаційному порядку і остаточно набрало законної сили після перегляду справи в суді касаційної інстанції, 01.08.2019 року. Тому банк вважає, що саме з цього моменту дізнався, що не зможе захистити свої права як стягувач шляхом реалізації заставного майна в рамках виконавчого провадження у цій справі в судовому порядку. Судом не проаналізовано та не надано правової оцінки про сплив позовної давності до вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором, який є окремим правочином та правовідносини щодо якого регулюються іншими нормами матеріального права. Судом першої інстанції не враховано висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 668/9978/15-ц. 
Учасники в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11244304000 від 02.11.2007 року з додатковими угодами №№ 1, 2 від 02.11.2007 року та від 24.12.2009 року, строком до 01.11.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін поверненню кредиту відповідно до умов договору (п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору).
В забезпечення зобов`язань за цим кредитним договором 02.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 62665, відповідно до умов якого передано в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 57.9 кв.м, житловою площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на праві власності. 
Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки на вказану квартиру було накладено заборону відчуження та зареєстровано обтяження іпотекою у Державному реєстрі іпотек.
Умовами кредитного договору встановлено дату остаточного повернення кредиту 01 листопада 2017 року.
Іпотекодержатель має право звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором (п. 4.1.1 договору іпотеки).
Разом з тим сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення (пункт 3.1.3 Кредитного договору).
При цьому сторони передбачили, що зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути виконане позичальником протягом 32 (тридцяти двох) календарних днів з дати одержання відповідної вимоги (пункт 6.2 Кредитного договору).
20 квітня 2015 року позивач направив позичальнику ОСОБА_2 та поручителям, в тому числі і ОСОБА_1 , досудові вимоги про повне погашення заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2007 року № 11244304000.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року у справі № 686/13942/15-ц, що набрало законної сили, стягнуто з  ОСОБА_2  на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №  11244304000 від 02.11.2007 року в розмірі 9481,13 доларів США, пеню 11716,30 грн. та судовий збір 2108,70 грн. В позові до поручителів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлено. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що пред`явивши вимогу до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у квітні 2015 року про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, АТ «УкрСиббанк» змінив строк виконання основного зобов`язання щодо повернення кредиту з нарахованими відсотками. У банку виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки починаючи від дати невиконання боржником основного зобов`язання (з 01.06.2015 року). Позивач пред`явив цей позов 17.09.2019 року, з пропуском строку позовної давності.
Посилання апелянта про помилкове застосування судом першої інстанції позовної давності є безпідставними.
Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
 
Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
 
За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
 
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
 
Банк, використовуючи своє право відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України шляхом пред`явлення позову про стягнення усього розміру заборгованості за кредитним договором до кінцевого терміну, змінив строк виконання цього зобов`язання. Ця обставина не оспорюється апелянтом.
 
Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.
 
Так, суд першої інстанції правильно встановив, що 20 квітня 2015 року банк  звернувся до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогою про дострокове повернення кредиту, за відсутності доказів отримання вказаної вимоги, відповідно до умов договору перебіг позовної давності розпочався з 01 червня 2015 року (тобто 41 день після надіслання вимоги відповідачеві). 
 
Отже, позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.
 
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14.08.2019 року (справа № 127/16950/13-ц), від 10.10.2018 року (справа № 643/5761/16-ц), від 10.10.2019 року (справа № 357/9126/17-ц ).
 
Позивач звернувся з цим позовом до суду 17.09.2019 року, тобто, поза 3-річним строком позовної давності.
 
Посилання апелянта на те, що саме з моменту перегляду рішення у справі № 686/13942/15-ц в касаційному порядку, з 01.08.2019 року, йому стало відомо, що не зможе захистити свої права як стягувач шляхом реалізації заставного майна у виконавчому провадженні, що рішення про стягнення заборгованості по кредиту не буде виконане, не має істотного значення, оскільки ці обставини не змінюють початок перебігу позовної давності, 01 червня 2015 року - виникнення права задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту.
 
Суд не приймає до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.05.2019 року у справі № 668/9978/15-ц, на які посилався апелянт, оскільки обставини вказаної справи є іншими. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
 
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
Повний текст постанови складено 11 серпня 2021 року.

Судді                                 Л.М. Грох

                                        Р.С. Гринчук

А.М. Костенко