ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/3084/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання Соловйова Д.В.
За участю представників сторін:
Від Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України -  Корнішина Н.Л., договір  № б/н,  від 15.12.20;  
від Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба народів" – не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України
на рішення Господарського суду Одеської області від 10.03.2021  
у справі №916/3084/20
за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба народів"
до відповідача Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України
про стягнення 249 939,48 грн.,
(суддя першої інстанції: Літвінов С.В., дата та місце ухвалення рішення: 10.03.2021, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, просп.Шевченка, 29)

У жовтні 2020 року Сільськогосподарський виробничий кооператив "Дружба народів" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про стягнення 249939,48 грн. з яких 184826,52 грн. - основна заборгованість, 51373,17 грн. - пеня, 7005,85 грн.- 3 % річних та 6733,95грн.- інфляційні витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору підряду №07/П на виконання допоміжних робіт щодо вирощування сільськогосподарських культур від 24.07.2019.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.03.2021 по даній справі позов Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба народів" задоволено частково, стягнуто з Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба народів" заборгованість в сумі 184 826,52 грн., 3% річних в сумі 6777,98 грн., інфляційні втрати в сумі 4082,43грн. та 2935,30грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено.
В оскаржуваному рішенні місцевим господарським судом встановлено наявність заборгованості відповідача за договором підряду у розмірі 184826,52 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 24.07.2019, які підписані обома сторонами договору без жодних претензій по якості та обсягу робіт зі сторони Замовника, у зв`язку з чим судом задоволені позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.  
Крім того, місцевий господарський суду здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат. Суд першої інстанції дійшов висновку, що розрахунок здійснено неналежним чином, тому судом зроблено власний розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, згідно з яким сума, яка підлягає стягненню в межах даного позову, складає: 3% річних - 6777,98 грн., інфляційні втрати - 4082,43 грн.
Також в оскаржуваному рішенні суд погодився з доводами відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності на звернення з вимогою про стягнення суми пені, у зв`язку з чим, судом відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 51373,17 грн.
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Одеська державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.03.2021 по даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апелянт вважає оскаржуване рішення необґрунтованим.Так, заявник апеляційної скарги вказує, що позивач в якості доказу виконання своїх умов договору надав акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24.07.2019 про виконання Підрядником обприскування 100 га за період з 01.06.2019 по 30.06.2019, хоча відповідно до п.7.1 Договору – даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, тобто з 24.07.2019. Тому, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24.07.2019 щодо виконання підрядником обприскування 100 га за період з 01.06.2019 по 30.06.2019 не відповідає умовам Договору та підтверджує безтоварний характер зобов`язань.
Апелянт зазначає, що неможливо виконувати роботи без укладання відповідного договору, з огляду на що ставить під сумнів виконання вказаних в акті робіт до початку дії Договору підряду.
Крім того, підтвердженням того, що укладений договір та його виконання носить формальний безтоварний характер, а сторонами не виконувався, на думку скаржника, є документи бухгалтерського обліку та звітності. Так, згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 6415 за період з січня 2019 року по листопад 2020 року за контрагентом СВК «Дружба Народів» Договір підряду №07/п на виконання допоміжних робіт щодо вирощування сільськогосподарських культур від 24.07.2019 – не значиться, і його умови не виконувалися.
Також заявник апеляційної скарги звертає увагу, що договір підряду не зареєстрований в Державній казначейській службі, як то передбачено вимогами бухгалтерського обліку на підприємствах, установах, організаціях, які фінансуються з Державного бюджету України.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на рішення Господарського суду Одеської області від 10.03.2021 по справі №916/3084/20 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/3084/20.
22.04.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/3084/20.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 відкрито апеляційне провадження по справі №916/3084/20 за апеляційною скаргою Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на рішення Господарського суду Одеської області від 10.03.2021.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 розгляд апеляційної скарги Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України призначено на: 05.07.2021 року о 10-00 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.
25.06.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про участь в судовому засіданні по справі №916/3084/20, призначеного на 05.07.2021 року о 10-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
В судовому засіданні представник Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні та скасуванні рішення місцевого господарського суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлений належним чином.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника позивача, за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, між Одеською державною сільськогосподарською дослідною станцією Національної академій аграрних наук України та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Дружба народів» було укладено Договір підряду №07/11 від 24 липня 2019 року.
Згідно з п.1.1 даного Договору підрядник зобов`язується за завданням Замовника надати за плату послуги обприскування на загальній площі 100 га (інсектицидна обробка), обприскування на загальній площі 100 га (фунгіцідна обробка), послуги зі збирання врожаю на площі 80 га та дискуванню на площі 27.3 га технікою підрядника, а замовник зобов`язуються оплатити надані послуги, згідно ДК 021-2015 код 77110000-4.
Згідно з п. 3.1 договору Роботи - комплекс дій, передбачених технологією вирощування продукції, які полягають у передпосівній обробці та підготовці ґрунту (з урахуванням типу ґрунту, рельєфу, ступеня і особливості зволоження та забур`янення площі (поля), удобрені, (розрахованому на запланований вражай), застосуванні регуляторів росту, сівбі, догляді за посівами ( в тому числі обробці посівів від хвороб та шкідників), збиранні вражаю (в тому числі обмолочування, навантажуванні і транспортуванні).
Пунктом 4.1. Договору передбачено, що ціна послуг за цим договором становить: обприскування 290,8.3 грн. за 1 га; збір врожаю 916.67 грн. за 1 га; дискування 825.00 грн. за 1 га, крім того ПДВ. Загальна вартість послуг за цим договором становить 184826,52 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі вісімсот двадцять шість гривень п`ятдесят дві копійки) в т.ч. ПДВ.
Пунктом 4.2 Договору сторони передбачили, що здавання послуг підрядником та приймання їх результатів замовником оформлюється актом здачі прийняття робіт (наданих послуг), який підписується повноважними представниками сторін.
Відповідно до п.4.3. Договору підписання акта здачі-прийняття робіт (наданих послуг) представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.
Згідно з пунктом 4.4 Договору підряду замовник зобов`язується сплатити підряднику плату за виконані роботи протягом десяти банківських днів з моменту підписання акту здачі - прийняття виконаних робіт (наданих послуг) шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Підрядника , вказаний в реквізитах договору.
Відповідно до умов п.7.1 Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 року включно, або до повного погашення зобов`язань за даним Договором.
Згідно актів виконаних робіт від 24.07.2019 підрядник надав послуг замовнику на загальну суму 184826,52 грн. в т.ч. ПДВ. (а.с. 10, зв.сторона)
Відповідач свої грошові зобов`язання за вказаним договором наданих послуг щодо оплати не виконав, що і стало підставою звернення СВК «Дружба Народів» з вказаним позовом до Господарського суду Одеської області.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав. 
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
          Як зазначалося раніше, між Одеською державною сільськогосподарською дослідною станцією Національної академій аграрних наук України та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Дружба народів було укладено договір підряду №07/11 від 24 липня 2019 року.
Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника),а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду є оплатним, а тому обов`язок підрядника виконати певну роботу обумовлює обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.
Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Як зазначалося раніше, пунктом 4.2 Договору сторони передбачили, що здавання послуг Підрядником та приймання їх результатів Замовником оформлюється актом здачі прийняття робіт (наданих послуг), який підписується повноважними представниками сторін.
Відповідно до п.4.3. Договору підписання акта здачі-прийняття робіт (наданих послуг) представником Замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.
Так, в матеріалах справи наявні підписані Акти здачі-прийняття (надання послуг) від 24.07.2019, які підписані обома сторонами договору без жодних претензій по якості та обсягу робіт зі сторони Замовника. Підписи сторін  скріплені печатками сторін.
Станом на день розгляду справи, відповідач надані позивачем послуги не сплатив, доказів на спростування позовних вимог не надав.
За таких обставин, з огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідно до наявних в матеріалах справи Актів, які підписано сторонами по справі, роботи за договором підряду №07/П від 24.07.2019 виконані в повному обсязі на суму 184826,52 грн., судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог про стягнення суми основного боргу в повному обсязі.
Доводи апелянта на те, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24 липня 2019 року щодо виконання Підрядником обприскування 100 га за період з 01.06.2019 року по 30.03.2019 року не відповідають умовам Договору та підтверджують безтоварний характер зобов`язань, судовою колегією не приймаються, оскільки у відповідних актах є посилання на те, що підрядником були проведені роботи саме за договором підряду на виконання допоміжних робіт щодо вирощування сільськогосподарських культур №07/П від 24.07.2019 та вказані акти підписані сторонами договору без жодних претензій по якості та обсягу робіт. Будь-яких пояснень щодо причин підписання цих актів без жодних заперечень та зауважень з боку директора Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академій аграрних наук України, відповідачем не надано.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що Договір №07/П від 24.07.2019 не зареєстровано в Державній казначейській службі, оскільки реєстрація вказаного договору є обов`язком саме відповідача і нездійснення такої реєстрації жодним чином не звільняє останнього від обов`язку проведення оплати виконаних позивачем робіт. При цьому, судова колегія зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що договір №07/П від 24.07.2019 визнано в установленому законом порядку недійсним.
Щодо посилань скаржника на документи його бухгалтерського обліку та звітності, які не містять відомостей щодо укладеного сторонами по справі договору, а відтак, на думку апелянта, підтверджують нездійснення позивачем будь-яких робіт, судова колегія зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” визначено, що господарська операція – це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ – документ, який містить відомості про господарську операцію.
Одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою – операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (ст. 4 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”).
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи (ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”).
Враховуючи вимоги вищевказаного Закону, судова колегія вважає, що відсутність відображення Договору           №07/П від 24.07.2019 у бухгалтерському обліку та звітності апелянта не є доказом невиконання з боку позивача своїх зобов`язань за вказаним договором, з огляду на що доводи апелянта в цій частині колегією суддів до уваги не приймаються.
Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що відповідачем не надані належні та допустимі докази того, що Підрядником не проводились підрядні роботи за договором підряду на виконання допоміжних робіт щодо вирощування сільськогосподарських культур №07/П від 24.07.2019
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача за Договором підряду 3% річних та інфляційних, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Згідно пункту. 4.4 Договору підряду зЗамовник зобов`язується сплатити підряднику плату за виконані роботи протягом десяти банківських днів з моменту підписання Акту здачі - прийняття виконаних робіт (наданих послуг) шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Підрядника, вказаний в реквізитах договору.
Акти виконаних робіт підписані 24.07.2019, отже, строк на оплату 10 банківських днів з моменту підписання Акту здачі - прийняття виконаних робіт сплив 07.08.19.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що початок прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати є 08.08.2019, а не з 07.08.2019, як зазначає позивач.
Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок  3% річних та інфляційних, судова колегія погоджується з його правильністю та частковим задоволення позовних вимог в цій частині – про стягнення 3% річних у розмірі 6777,98 грн., а також інфляційних втрат у сумі 4082,43 грн.
Щодо заявленої позовної вимоги позивачем в частині стягнення з відповідача за Договором пені в розмірі 51373,17 грн., судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції  щодо пропуску позивачем строку позовної давності на звернення із вимогою про стягнення суми пені, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, в даному випадку відповідачем не доведено належними та допустимими доказами невиконання позивачем зобов`язань за Договором №07/П від 24.07.2019,  а відтак відсутності свого обов`язку щодо здійснення оплати за цим Договором.
Судова колегія зазначає, що місцевим господарським судом у ході розгляду справи було досліджено всі обставини справи, перевірено їх наявними у ній доказами, та надано їм відповідну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та відхиляються судовою колегією.
За таких обставин, апеляційна скарга Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на рішення Господарського суду Одеської області від 10.03.2021 у справі №916/3084/20 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 10.03.2021 у справі №916/3084/20 залишається без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.          
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на рішення Господарського суду Одеської області від 10.03.2021 у справі №916/3084/20  залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 10.03.2021 у справі №916/3084/20  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 09.07.2021 року.

Головуючий                                                             Н.М. Принцевська

         Судді:                                                                   Г.І. Діброва

                                                                                       А.І. Ярош