П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  9901/38/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Скочок Т.О.   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
05 серпня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шостого апеляційного адміністративного суду, Київського апеляційного суду, Деснянського районного суду міста Києва про визнання протиправними дій, скасування судових рішень, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
   І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду із позовною заявою, в тексті якого заявив позовні вимоги до Шостого апеляційного адміністративного суду, Київського апеляційного суду та Деснянського районного суду міста Києва, а саме: 

1.1. Про визнання протиправними дій Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2020 щодо відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ;  

1.2. Зобов`язання переглянути за нововиявленими обставинами постанови Деснянського районного суду міста Києва від 04.09.2017 по справі №754/8062/17 та постанови Апеляційного суду м. Києва від 07.11.2017 по справі №33/796/2543/2017; 

1.3. Про скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 24.06,2020, постанови Київського апеляційного суду від 20.07.2020 та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2020 по справі №754/8062/17;  

1.4. Про скасування постанови Апеляційного суду міста Києва від 07.11.2017 по справі № 33/796/2543/2017 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2017, постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2017 у справі № 754/8062/17 (провадження № 3/754/2949/17) про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з нововиявленими обставинами та про закрити провадження відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження.

 КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. ОСОБА_1 / надалі- апелянт /, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

3.1. Апелянт зазначив, що відповідачем по справі є Шостий апеляційний адміністративний суд, Київський апеляційний суд та Деснянський районний суд міста Києва, тобто органи державної влади, тому на такий спір поширюється юрисдикція адміністративних судів.

ІІ. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

4. Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції зазначив, що спірні правовідносини не містять ознак публічно-правового спору, тому цей позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

5. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

6. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.  

7. Згідно з пунктом 7 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

8. Велика Палата Верховного Суду, надаючи тлумачення наведеним правовим нормам зазначила, що оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

9. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

10. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

11. Судом першої інстанції встановлено, що постанова Деснянського районного суду міста Києва від 04.09.201 у справі №754/8062/17 була прийнята районним судом за наслідками розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності  за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення («Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна»).

12. В подальшому, за наслідками оскарження ОСОБА_1 в порядку апеляційного оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 04.09.2017 у справі №754/8062/17 Апеляційним судом міста Києва винесено постанову від 07.11.2017 у справі №33/796/2543/2017   про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді  Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2017 та   повернення   апеляційної скарги фізичній особі.

13. З текстів цих судових рішень судом першої інстанції встановлено, що провадження у справі №754/8062/17 здійснювалося судами першої та апеляційної інстанцій в порядку, визначеному нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не КАС України.

14. Таким чином, питання щодо юрисдикції та порядку здійснення провадження з перегляду рішень судів у справі №754/8062/17 (№33/796/2543/2017) визначається нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

15. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення від 21.12.2010 у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви № 17160/06 та № 35548/06, пункт 33).

16. Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до цивільної відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

17. Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними визначеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду.

18. Таким чином, у цій справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" щодо заявлених вимог ОСОБА_1 слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тих, до яких застосовується інший порядок передбачений процесуальним законом.

19. Така правова позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.02.2020 у справі №280/1334/19.

20. Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

21. З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги  не підлягають задоволенню.
ІІІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

22. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

23. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

24. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

25. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

26. Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає.

27. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.