П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 400/1897/20	

                                                                                                                              Головуючий в І інстанції: Мороз А.О.
                                                                                   Дата та місце ухвалення рішення: 08.07.2020 р. м. Миколаїв
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Стас Л.В.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду               від 08 липня 2020 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» звернулось з позовом до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу                 від 08.05.2020 року по виконавчому провадженню № 61658782.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року позов задоволено, постанову про накладення штрафу, прийняту 8 травня 2020 року Заводським відділом Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні ВП № 61658782, визнано протиправною та скасовано.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участь у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм процесуального права. Також, апелянт просить дану справу об`єднати в одне провадження із справою № 400/1800/20.
Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить закрити апеляційне провадження у даній справі, оскільки оскаржуваним рішенням суду питання щодо прав та обов`язків апелянта не вирішувалось. 
Згідно ч. 3 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга може містити клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 304 КАС України у відзиві на апеляційну скаргу може міститися клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі апелянтом не зазначено про необхідність апеляційного розгляду справи в судовому засіданні.
Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивачем також не заявлено клопотання про розгляд справи в суді апеляційної інстанції за його участю.
З огляду на викладене, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Разом з цим, апелянтом після призначення справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження подано клопотання про розгляд справи за його участю, що не відповідає наведеним вимогам КАС України. 
Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 311 КАС України якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
На підставі наведеного у сукупності, враховуючи матеріали справи, колегія суддів вважає за можливе продовження розгляду справи в порядку письмового провадження. 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Оскаржуваною постановою від 08.05.2020 року ВП № 61658782, за невиконання рішення суду № 487/5804/16-ц про зобов`язання позивача відновити газопостачання шляхом приєднання газового приладу (газової плити) в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , до загальної системи газопостачання, на АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» накладено штраф у розмірі 10200 грн.
Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що до теперішнього часу рішення суду позивачем не виконане, однак, позивач має об`єктивні і непереборні для нього перешкоди у виконанні рішення суду, що виключає накладення штрафу.
При цьому, при вирішенні справи, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, як стягувача у виконавчому провадженні.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на викладене. 
Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.
Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.
ОСОБА_1 є стягувачем у виконавчому провадженні № 61658782, в рамках якого і прийнята оскаржувана постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що судове рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні № 61658782. 
Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїх постановах від 15 жовтня 2019 року у справах № 127/25893/16-а та № 686/28853/18, в яких зазначив, що при розгляді справ даної категорії участь у справі третіх осіб з одного боку обумовлена завданням адміністративного судочинства, яким згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливий, неупереджений та своєчасний захист прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, а з іншого - вимогами процесуального законодавства про законність і обґрунтованість судового рішення. Натомість, правовим наслідком незалучення до участі у справі третіх осіб є порушення конституційного права на судовий захист, оскільки особи не беруть участі у справі, вирішення якої може безпосередньо вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки та не реалізують комплексу своїх процесуальних прав. В даній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій, на порушення приписів процесуального закону та принципів адміністративного судочинства, не залучено до участі у справі в якості третьої особи стягувача за виконавчим провадженням, який є учасником виконавчого провадження, на права та інтереси якого може вплинути результат розгляду даної справи. Зазначене стало підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
На підставі наведеного, враховуючи, що судове рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні його клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Також, оскільки судове рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , колегія суддів відхиляє клопотання позивача про закриття апеляційного провадження та вважає за необхідне залучити ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
В свою чергу, вирішуючи справу по суті заявлених вимог, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року                 № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 26 вказаного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
За правилами ч. 1 ст. 63 цього ж Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
В свою чергу, у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. 
Згідно матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови став акт державного виконавця від 08.05.2020 року, згідно якого в ході перевірки виконання виконавчого листа № 487/5804/16-ц встановлено, що газова плита в квартирі АДРЕСА_1 відрізана від мережі газопостачання і газу в ній немає, при перевірці плита була справна та під?єднана до комунікацій, однак, газ до неї не поступає. 
Таким чином, у вказаному акті відповідач зазначив, що у строк, встановлений державним виконавцем, боржником рішення повторно не виконано.
Обставини, встановлені наведеним актом державного виконавця, жодним чином не заперечуються позивачем.
Поряд з цим, звертаючись із заявленим позовом позивач вказує, що ним не виконано рішення суду з поважних причин, оскільки позивачу не надано доступ до квартири за вказаною адресою, на підтвердження чого останнім до суду надано відповідні акти.
Суд першої інстанції погодився з наведеними доводами позивача.
Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи помилково прийняв до уваги наведені доводи позивача та надані ним акти про ненадання доступу до квартири, оскільки позивачем не надано жодного доказу щодо подання цих актів державному виконавцю.
За таких обставин, оскільки позивачем державному виконавцю не було надано жодного доказу щодо поважності причин невиконання рішення, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для дослідження цього питання та відповідно скасування оскаржуваної постанови з підстав наявності об`єктивних і непереборних для позивача перешкод у виконанні рішення суду.
Водночас, згідно матеріалів справи, станом на 08.05.2020 року державним виконавцем був отриманий лист від позивача щодо неможливості виконати рішення суду та клопотання щодо сприяння у встановленні чинним законодавством способи у виконанні рішенні суду. 
Проте, будь-яких доказів щодо врахування вказаного листа боржника та розгляду заявленого ним клопотання державним виконавцем не надано.
За таких обставин, за відсутності розгляду отриманого від боржника листа щодо неможливості виконати рішення суду та клопотання щодо сприяння у встановленні чинним законодавством способи виконати рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є передчасною.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносин не надається оцінка питанню щодо поважності чи неповажності причин невиконання виконавчого листа, оскільки це питання не було розглянуто державним виконавцем на момент прийняття ним оскаржуваного рішення. 
Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача щодо накладення на нього штрафів за невиконання рішення суду в інших виконавчих провадженнях, оскільки вказані обставини не є предметом розгляду даної справи. 
На підставі наведеного, оскільки доводи апелянта щодо порушення норм процесуального права в частині розгляду справи без залучення його до участі у справі знайшли своє підтвердження, а також, враховуючи, що при вирішенні справи судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та помилково застосовано норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.
Водночас, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції правил розмежування юрисдикції між судами, а саме доводи щодо необхідності розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства, оскільки за правилами ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Також, колегія суддів приходить до висновку, що не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги в частині об`єднання даної справи в одне провадження з іншою справою, що перебувала на розгляді суду, оскільки нормами КАС України не передбачено вирішення питання щодо об`єднання справ в одне провадження на стадії апеляційного розгляду. 
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 272, 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 – відмовити. 
Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити.  
Визнати протиправною та скасувати постанову Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                    (м. Одеса) про накладення штрафу від 08 травня 2020 року у виконавчому провадженні                       № 61658782.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції               (м. Одеса) (ЄДРПОУ 34993162) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (ЄДРПОУ 05410263) судовий збір в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про об`єднання справи № 400/1897/20 в одне провадження з іншою справою – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судове рішення складено у повному обсязі 13.08.2021 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька