punctuation'> 

Ухвала
іменем України

30 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 738/2153/18
провадження № 51-2915ск20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області                 від 23 лютого 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
 
встановив:
 
Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2021 року повернуто заяву засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року.
 
10 червня 2021 року Чернігівський апеляційний суд залишив без змін рішення суду першої інстанції.
 
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання правил цієї статті.
 
Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
 
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України                    про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого                          (ст. 414 КПК).
 
Так, засуджений, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема недотримання статей 370, 419 КПК, як на підставу для скасування судового рішення, у касаційній скарзі не конкретизував їх та не навів обґрунтування такої підстави з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу. 
 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає цю скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судом під час ухвалення судового рішення, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
 
Крім того, не конкретизовано в скарзі посилання про порушення права на захист, а саме в чому воно виразилось.
 
Крім цього, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Усупереч цим положенням засудженим не додано до скарги зазначених рішень.
 
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
 
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
 
Касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків у касаційній скарзі протягом 15 днів зі дня отримання копії ухвали.
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                           ОСОБА_3