ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 липня 2021 року           справа №200/541/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року в справі № 200/541/21-а (головуючий І інстанції Троянова О.В., повне судове рішення складено 10 березня 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дій, стягнення витрат на спеціальний медичний догляд, постійний сторонній догляд та побутове обслуговування,-

                                                        ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі – відповідач, Управління, орган соціального страхування), в якій просив:
- визнати незаконними дій стосовно відмови у відшкодуванні витрат на медичний догляд, постійний сторонній догляд та побутове обслуговування у сумі 2423,75 грн, оформлену листом від 29.12.2020 №36.07-13/3909; 
- стягнути не сплачені в повному обсязі витрати на спеціальний медичний догляд, постійний сторонній догляд та побутове обслуговування у сумі 2423,75 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 по справі №200/6930/20-а зобов`язано відповідача поновити виплату страхових виплат на медичну та соціальну допомогу, а саме: на спеціальний медичний догляд, на постійний сторонній догляд, на побутове обслуговування і сплатити по ним заборгованість з квітня 2020 року. 01 грудня 2020 року відповідачем профінансовано зазначені страхові виплати з квітня по жовтень 2020 року у сумі 58826,25 грн. Станом на дату виплати мінімальний розмір заробітної плати підвищився та склав 5000 грн, замість 4723 грн. Таким чином, відповідачем не доплачено страхові виплати на суму 2423,75 грн. На звернення позивача з питань нарахування та виплати страхових виплат на суму 2423,75 грн, відповідачем надано відповідь листом від 29.12.2020, якою відмовлено у виплаті зазначеної суми, у зв`язку з тим, що порядок сплати заборгованості необхідних видів догляду для осіб з інвалідністю із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на день виплати заборгованості не встановлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року в справі № 200/541/21-а у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи в сукупності з нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим дійшов хибного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Справа розглянута у порядку письмовому провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
Відповідно до довідки Обласної МСЕК №3 серії 10 ААА №091739 ОСОБА_1 встановлено 1 групу інвалідності та стійку 100% втрату професійної працездатності безстроково (а.с. 7).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі № 200/6930/20-а визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 страхових виплат у виді страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме: на спеціальний медичний догляд, на постійний сторонній догляд, на побутове обслуговування з квітня 2020 року. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити виплату ОСОБА_1 страхових виплат у виді страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме: на спеціальний медичний догляд, на постійний сторонній догляд, на побутове обслуговування і сплатити заборгованість по ним з дня припинення їх виплат, тобто з квітня 2020 року. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 13000 грн.
На звернення позивача з питань виплати суми витрат на необхідний догляд за квітень-жовтень 2020 року, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на момент виплати – 01.12.2020, відповідач надав відповідь листом від 29.12.2020 №36.07-13/3909, відповідно до якої з 18 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 13.04.2020 року № 553-ІХ “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2020 рік”. В умовах карантину Фондом нараховувались, але не фінансувались витрати на спеціальний медичний догляд, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування. Щомісячні нарахування необхідних видів догляду з квітня по серпень 2020 року провадились згідно постанови від 03.01.2020 №0536/10822/10822/496, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 4723,00 грн з вересня по жовтень 2020 року провадились згідно з постановою від 01.09.2020 №0536/10822/10822/516, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 5000,00 грн. Порядок сплати заборгованості необхідних видів догляду для осіб з інвалідністю розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на день виплати заборгованості не встановлено (а.с. 10).
Постановою Слов`янського ВУВД ФССУ в Донецькій області від 03 січня 2020 року №0536/10822/10822/496 продовжено ОСОБА_1 фінансування раніше призначених страхових витрат медичну та соціальну допомогу, а саме: витрати на спеціальний медичний догляд в розмірі 4723,00 грн (щомісячно); витрати на постійний сторонній догляд в розмірі 2361,50 грн (щомісячно); витрати на побутове обслуговування в розмірі 1180,75 грн (щомісячно) на період з 01 січня 2020 року по безстроково включно (а.с. 11).
Постановою Слов`янського ВУВД ФССУ в Донецькій області від 01 вересня 2020 року №0536/10822/10822/496 продовжено ОСОБА_1 фінансування раніше призначених страхових витрат медичну та соціальну допомогу, а саме: витрати на спеціальний медичний догляд в розмірі 5000,00 грн (щомісячно); витрати на постійний сторонній догляд в розмірі 2500,00 грн (щомісячно); витрати на побутове обслуговування в розмірі 1250,00 грн (щомісячно) на період з 01 вересня 2020 року по безстроково включно (а.с. 12).
Вважаючи, що Управління виплатило належні йому кошти в меншому розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування”.
Статтею 36 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються із:
1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Відповідно до частини 3 статті 42 цього Закону Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого.
Сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) за:
1) розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо);
2) половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд;
3) чверть розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо).
Витрати на догляд за потерпілим відшкодовуються Фондом незалежно від того, ким вони здійснюються.
Потребу потерпілих у спеціальному медичному, постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні визначає МСЕК.
Якщо МСЕК встановлено, що потерпілий потребує кількох видів допомоги, оплата проводиться за кожним її видом окремо.
Строки проведення страхових виплат визначені статтею 47 вказаного Закону.
Відповідно до частини 1 статті 47 Закону страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:
1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;
2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.
Частинами 5 та 6 статті 47 Закону визначено, що страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.
Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.
Положенням про організацію, забезпечення та фінансування необхідних видів догляду за потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2011 № 41 (далі – Положення) визначено механізм організації, забезпечення та фінансування необхідних видів догляду за потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - потерпілі) виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - виконавча дирекція Фонду), управліннями виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділеннями виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду).
Згідно з пунктом 3.2 цього Положення сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від виду догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) від:
розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд;
половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд;
чверті розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування.
Пунктом 3.3 цього Положення визначено, що виплати на усі види догляду здійснюються у поточному місяці за минулий місяць.
Відповідно до абзацу 1 статті 8 Закону України “Про державний бюджет України на 2020 рік” мінімальна заробітна плата з 1 січня 2020 року складала 4723,00 грн, з 01 вересня 2020 року – 5000 грн.
На виконання зазначеного Положення відповідачем прийнято постанову про продовження раніше призначених страхових виплат на медичну та соціальну допомогу (щомісяця) від 03 січня 2020 року № 0536/10822/10822/496 про фінансування раніше призначених позивачу страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2020 року, а саме 4723,00 грн.
Крім того, відповідач повідомив позивача у листі від 29.12.2020 № 36.07-13/3909, що в умовах карантину витрати на спеціальний медичний догляд, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування Фондом нараховувались, але не фінансувались.
Більш того, Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі №200/6930/20-а встановлено, що нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” чітко визначено розмір, в якому нараховуються та виплачуються спірні страхові виплати, і спору щодо їх розміру між сторонами не існує.
Відповідно до частини 8 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи те, що відповідачем нараховано позивачу за період з 01.07.2020 по 30.09.2020 страхові витрати на медичну та соціальну допомогу, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2020 року, а саме 4723,00 грн. на підставі рішення суду, та те, що відсутній порядок перерахунку у зв`язку із несвоєчасною виплатою заборгованості зі страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, відповідачем виконані всі вимоги частини 3 статті 42 цього Закону “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” та Положення №41.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, щодо не доведення позивачем, що витрати на медичний догляд, постійний сторонній догляд та побутове обслуговування відшкодовані йому в меншому, ніж встановлено законодавством розмірі. Отже, доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є неприйнятними.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статями 139, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року в справі № 200/541/21-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року в справі № 200/541/21-а – залишити без змін.
Повний текст судового рішення складено та підписано 01 липня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      А. В. Гайдар 

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          І. Д. Компанієць