ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2021 р.                                   Справа№ 915/1208/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Куксова В.В. 
          Мальченко А.О. 
 
секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін: 
від позивача: адвокат Шапошник Р.Ф., на підставі ордеру серії ПТ №129009 від 06.07.2021
інші учасники явку своїх представників у судове засідання не забезпечили

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Гарант Груп"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року(повний текст складено 15.04.2021 р.) (про закриття провадження у справі)
у справі № 915/1208/20 (суддя Пінчук В.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Гарант Груп", 
до: 1. Головного управління ДПС у Миколаївській області, 
     2. Державної казначейської служби України, 
про стягнення 5 052 020,00 грн., -
в с т а н о в и в :
1.          Короткий зміст вимог:
1.1.          ТОВ "Євро Гарант Груп" звернувся до господарського суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області та Державної казначейської служби України про стягнення 5052020,00 грн. 

2.          Короткий зміст ухвали суду першої інстанції:
2.1.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 у справі №915/1208/20 провадження у справі закрито (т.ІІ, а.с.85-87).

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.          ТОВ "Євро Гарант Груп" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить "скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 про закриття провадження у справі № 915/1208/20 і направити справу № 915/1208/20 для продовження розгляду до суду першої інстанції".

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У апеляційній скарзі позивач зазначає, що в межах даного спору звернувся з вимогою про стягнення завданої протиправними діями органу досудового розслідування. Про те, що такий спір підвідомчий господарським судам підтверджується викладеними у постанові Великої палати Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №461/1930/16-ц, від 17.10.2018 у справі №464/1874/17 та від 28.02.2019 у справі №405/4179/18 правовими висновками. Крім того позивач зазначає про необхідність застосування викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17 правових висновків.
4.2.          Крім того, на переконання позивача судом помилково замінено відповідача-1 (ГУ ДФС у Миколаївській обл.) на ГУ ДПС у Миколаївській області, у зв`язку з тим, що первісного відповідача-1 не припинено, а суб`єкт на якого здійснено заміну є ліквідованим органом. /заміну здійснено ухвалою від 11.03.2021, яку в апеляційному порядку не оскаржено та про скасування якої у прохальній частині апеляційної скарги не зазначено/

5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1. Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021, матеріали апеляційної скарги ТОВ "Євро Гарант Груп" разом з матеріалами судової справи № 915/1208/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Куксов В.В., Тищенко О.В.
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Гарант Груп" № 1 від 21.04.2021 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року у справі № 915/1208/20 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.
6.3.           20.05.2021 ТОВ "Євро Гарант Груп" звернулось із заявою № 1 від 18.05.2021 про усунення недоліків.
6.4.          Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2021, в зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В., яка не є головуючим суддею (суддею доповідачем) у відпустці, для розгляду апеляційної скарги ТОВ "Євро Гарант Груп" у судовій справі № 915/1208/20, визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Куксов В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Гарант Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року у справі № 915/1208/20 та повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи відбудеться 06.07.2021 р.

7.          Інші процесуальні дії у справі:
7.1.          У судовому засіданні 06.07.2021 р. представник позивача надав пояснення, у який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.
7.2.          Відповідачі у судове засідання 06.07.2021 р. явку своїх представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за № 0411634725938 та №0411634725946.
Відповідно до ч. 12    ст. 270 ГПК України    неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи викладені обставини, те, що явка сторін обов`язковою не визнавалась, а також те, що неявка сторін не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з метою недопущення порушення процесуальних строків, колегія суддів приходить висновку    про можливість розгляду справи за апеляційною скаргою за наявними матеріалами без участі представників відповідачів.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.          В рамках кримінального провадження № 32017150000000012 від 30.01.2017 р. на підставі ч. 5 ст. 205 КК України ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.02.2017 р. (справа № 490/947/17-к) накладено арешт на майно (кукурудзу) позивача (т.І, а.с. 62-65). 
8.2.           09.03.2017 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва задоволено клопотання слідчого та прийняте рішення про передачу майна, а саме кукурудзи позивача у кількості 1232,2 тонн торгівельному підприємству для реалізації (т.І, а.с. 66-69). 
8.3.           24.04.2017 р. на депозитний рахунок ГУ ДФС у Миколаївській області надійшли кошти від ТОВ "Базука", отримані від реалізації арештованого майна (кукурудзи) в сумі 1163285,00 грн.

9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
9.1.          Позивач вважає, що саме він є власником майна (кукурудзи), на яке накладено арешт. Вказана обставина на його думку підтверджується рішеннями Господарського суду Одеської області від 06.04.2017 у справі №916/502/17 (яким зобов`язано "СТОУН АЛЬЯНС" виконати умови Договору № 18/01-17-П від 18 січня 2017 року та Додатків до нього, у частині поставки Товару у розмірі 64 000 кг +/-10% (кукурудзи, українського походження, урожаю 2016 року) на адресу ТОВ "Євро Гарант Груп" у кількості та на умовах вказаних у Договорі № 18/01 -17-П від 18 січня 2017 року та Додатків до нього) та від 07.08.2017 у справі №916/1238/17 (зобов`язати ТОВ "Соліс Груп" здійснити повернення у володіння ТОВ "Євро Гарант Груп" кукурудзи українського походження урожаю 2016р. у кількості 1300 тон, переданого для реалізації відповідно до договору комісії № 25 від 19.01.2017р., укладеного між ТОВ "Євро Гарант Груп" та ТОВ "Соліс Груп" (т.І, а.с. 70-75, 76-80).
9.2.          Звертаючись до суду в межах даної справи позивач визначив предметом спору у даній справі стягнення з Держави Україна шляхом безспірного списання з Державного бюджету майнової шкоди в розмірі 5052050 грн.
9.3.          У позовній заяві зазначено, що на переконання позивача, посадовими особами відповідача-1 порушено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 р. № 1104 та Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 р. № 1340, зі змінами та доповненнями. 
9.4.          Позивач вважає, що неправомірні дії посадових осіб відповідача - 1 щодо вилучення майна та прийняття незаконного рішення про передачу його на реалізацію без достатньої правової підстави, з подальшою реалізацією за цінами у декілька разів нижчими за ринкові, в сукупності призвели до позбавлення позивача права власності на майно, що носить значну матеріальну цінність, що стало причинною понесення ТОВ "Євро Гарант Груп" збитків в розмірі 5052020,00 грн.  При цьому, позивач не просить визнати такі дії неправомірними у судовому порядку.

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у вказаній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
10.2.          Позов, який є предметом розгляду у даній справі заявлено про відшкодування шкоди, а відповідно є господарсько-правовим та підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. 

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.          Колегія суддів погоджується з твердженнями скаржника про те, що позивач в межах даного спору звернувся з вимогою про стягнення завданої протиправними діями органу досудового розслідування шкоди. 
11.2.          Те, що такий спір підвідомчий господарським судам підтверджується викладеними у постанові Великої палати Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №461/1930/16-ц, від 17.10.2018 у справі №464/1874/17 та від 28.02.2019 у справі №405/4179/18 правовими висновками, відповідно до яких: "Майнові відносини (у розумінні    статті 4 ГК України) суб`єктів господарювання з юридичними особами, у тому числі тими, що не є суб`єктами господарювання (органами державної влади), регулюються    ГК    та    ГПК України. У справі, яка переглядається, […] заявило вимогу до прокуратури […] та держави України в особі Державної казначейської служби України лише про відшкодування моральної шкоди, заподіяної діями суб`єкта владних повноважень, така вимога не об`єднана з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадає під дію    статті 4 ГПК України, а тому зазначений спір підвідомчий господарському суду. "
11.3.          Крім того у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17 викладено правові висновки, відповідно до яких: "питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, що не регулюються нормами    КПК України, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази."
11.4.          Разом з тим, колегія суддів зазначає, що твердження скаржника про "помилкову замінену відповідача-1 (ГУ ДФС у Миколаївській обл.) на ГУ ДПС у Миколаївській області" не входять до предмету доказування в межах апеляційного перегляду ухвали про закриття провадження у справі, з огляду на те, що питання процесуального правонаступництва вирішено ухвалою суду першої інстанції від 11.03.2021, яку в апеляційному порядку не оскаржено та про скасування якої у прохальній частині апеляційної скарги не зазначено.

12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:
12.1. Оскаржувана ухвала порушує визначене ч. 2    ст. 4 ГПК України    право позивача на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, а також розгляд справи судом, встановленим законом.

13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2.           Відповідно до частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.
13.3.          Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).
13.4.          Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.
13.5.          Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.6.          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України). 
13.7.          Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
13.8.          Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
13.9.          Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
13.10.          Згідно ч. 2 ст.16 зазначеного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі;6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
13.11.          Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
13.12.          Статтею 20 Господарського кодексу України також передбачено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків;застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій;застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміна і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим кодексом, іншими законами.
13.13.          Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди, зокрема розглядають справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. 

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.           Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд допустив неправильне застосування норм процесуального права, а саме п. 1 ч. 1    ст. 231 ГПК України, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.
14.2.          Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року у справі №915/1208/20 скасувати.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Гарант Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року у справі №915/1208/20 задовольнити.

15.          Розподіл судових витрат:
15.1. Відповідно до ч. 3    ст. 271 ГПК України    у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Положеннями ч. 14 ст. 129 ГПК України визначено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Разом з тим, оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться та повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 280, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Гарант Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року у справі №915/1208/20 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року у справі №915/1208/20 скасувати.
3. Справу №915/1208/20 направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.
4. Доручити Господарському суду міста Києва здійснити розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Гарант Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року у справі №915/1208/20.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено - 07.07.2021 р.

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                В.В. Куксов

                                                                                А.О. Мальченко