КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 753/11951/21	
Провадження № 33/824/3553/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Сирбул О.Ф. 
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
28 липня 2021 року                                                                                  місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 КУпАП, - 
 
за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності	 	  ОСОБА_1 	
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від                     09 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.
 
Відповідно до постанови, 05 травня 2021 року о 03 год. 20 хв. у м. Києві по пр. Миколи Бажана в сторону Харківської площі м. Вирлиця водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Logan» з номерним знаком НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, нечітка мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року та закрити провадження щодо нього на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В доводах апеляційної скарги апелянт не погоджується із постановою суду першої інстанції, вважає висновки судді такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, також звертає увагу на порушення норм матеріального та процесуального права.
ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції не роз`яснили йому прав та обов`язків, а відмітка у протоколі про протилежне - не відповідає дійсності.
Як вказує апелянт, у протоколі не зазначено від якого саме огляду він відмовився.
Також ОСОБА_1 зазначає, що висунуте обвинувачення складається з двох частини, тому є незрозумілим, в чому саме він обвинувачується у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння чи у відмові від проходження огляду.
Як зазначає апелянт у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано даних про свідків, при цьому суддя у постанові посилається на прізвища та ініціали свідків, однак не досліджував жодні дані про них та їх показання.
Таким чином, він вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Крім того ОСОБА_1 вказує на те, що працівниками поліції був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки у протоколі не вказано, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що водій відмовився від такого огляду.
При цьому у протоколі не вказано про те, що водій відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.
Також ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки йому взагалі не пропонувалось проходження огляду у закладі охорони здоров`я.
Крім того, апелянт зазначає, що його не відстороняли від керування транспортним засобом, що у сукупності з іншими порушеннями свідчить про порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
 
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в повній мірі дотримався вимог закону. 
Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_1  зазначає, що йому не було роз`яснено його прав та обов`язків. 
З такими доводами не погоджується апеляційний суд, оскільки в протоколі міститься підпис правопорушника про те, що  ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 
Щодо доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, оскільки у ньому викладена незрозуміла суть правопорушення, то апеляційний суд звертає увагу на те, що відмова  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, про що вказано в протоколі, і є тією суттю правопорушення, яке інкримінується останньому.
При цьому наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 є лише підставою для проходження огляду, в той час як відмова від такого огляду є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема, наркотичного сп`яніння. 
Згідно з п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому, повноваженнями щодо встановлення наявності у водія ознак сп`яніння наділений лише працівник поліції, відтак виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння, є достатньою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.
В той час, як відмова водія від проходження відповідно до п. 2.5 ПДР України огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином,  ОСОБА_1  повинен був виконати вимоги інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Не виконавши це він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.
Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_1  також зазначає про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, при цьому у протоколі не зазначено від якого саме огляду він відмовився.
Із протоколу серії ААБ № 223282 від 05 травня 2021 року вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. При цьому ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Таким чином оскільки у ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, то у нього був лише один варіант проходження огляду, а саме у закладі охорони здоров`я, тому пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння виключно у медичному закладі була правомірною.
Щодо відсутності у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то як вбачається із відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції,                  ОСОБА_1  інспектор поліції в присутності свідків пропонував пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак він відмовився від проходження огляду, а отже підстави для видачі направлення для огляду у медичному закладі були відсутні.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1  було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, як того і вимагають положення ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Таким чином наявний в матеріалах справи протокол серії ААБ              № 223282 від 05 травня 2021 року складений у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а отже, відповідає вимогам діючого законодавства. 
Крім того  ОСОБА_1  був ознайомлений із змістом такого протоколу, про що свідчить його підпис у відповідній графі, при цьому будь-яких зауважень щодо його змісту апелянтом у протоколі не зазначено.
Також, зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких  ОСОБА_1  у їх присутності у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Наведені пояснення свідків не містять розбіжностей чи неточностей та повністю узгоджуються із іншими доказами, наявними в матеріалах справи, відтак суд вірно визнав їх належними та допустимими доказами.
В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою складання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП.
Наведені доводи апеляційний суд вважає необґрунтованими та зазначає, що та обставина, що у протоколі відсутній запис про відсторонення особи від керування транспортним засобом, не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та визнання протоколу недопустимим доказом.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
ПО С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                         Ю.Р. Трясун