Кропивницький апеляційний суд 
№ провадження 33/4809/293/21                         Головуючий у суді І-ї інстанції Венгрин М. В. 
Категорія - 130                                         Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15.09.2021 року.        Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі ОСОБА_1 та його представника – адвоката Ковальчука С.Я., розглянув в режимі відеоконференції у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Ковальчука Сергія Якимовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2021 року, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнено судовий збір в розмірі 454 грн. в дохід держави
 
ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 18.07.2021 о 23:10 по вул. Чернишевського в м. Гайворон керував автомобілем ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, та від проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння приладом Драгер та в медичному закладі відмовився, затягував час та не хотів проїхати до медичного закладу в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що  відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Ковальчук С.Я. просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення права ОСОБА_1 на захист, також вказав, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, а тому вважає, що постанова суду є незаконною.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Ковальчук С.Я. та ОСОБА_1 , посилаючись на зазначеній в апеляційній скарзі обставини, просили її задовольнити. 
Заслухавши пояснення правопорушника та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №056439 від 18.07.2021. 
Письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 18.07.2021 відповідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження тесту для визначення ступені сп`яніння за допомогою приладу Драгер, також відмовився сідати до службового автомобіля працівників поліції для поїздки в медичний заклад для проходження відповідного огляду для визначення стану сп`яніння тому поліцейським було складено протокол на місці зупинки автомобіля.
Відеозаписами події здійсненими з використанням портативних відеореєстраторів закріплених на одязі поліцейських, наданого суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, та був долучений до протоколу службовою особою, відповідно до ст. 251 КУпАП, які були оглянуті під час судового засідання, на яких зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 2110 до зупинки з включеним правим поворотом під керуванням ОСОБА_1 те, як ОСОБА_1 , вийшовши з автомобіля на вимогу поліцейського рухався геть від автомобіля, пояснюючи, що йде додому, наявність свідків, які представились та були присутніми при пропонуванні пройти огляд на стан сп`яніння, процес пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, відмови ОСОБА_5 це зробити, неодноразові пропозицію проїхати для такого огляду в лікувальний заклад від чого ОСОБА_1 постійно відмовлявся в тому числі і їхати на службовому автомобілі поліції та пропонував їхати своїм автомобілем, для чого надати йому особу, яка сяде за кермо, або пройти пішки, пропонував сісти за кермо одному зі свідків, який від такого відмовився. Зафіксовано прохання ОСОБА_1 до працівників поліції «відпустити його», «не робити цього», повідомлення ОСОБА_1 , що він «тягне час до ранку», «хоче викликати свого адвоката», є «трішки випившим». Зафіксовано, що ОСОБА_1 вільно здійснював телефонні дзвінки, при цьому адвокатові не телефонував.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із вище наведених та досліджених судом доказів, вбачається, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, що також узгоджується і з вимогами ст. 266 КУпАП. 
Зазначеними дослідженими доказами спростовуються посилання правопорушника та його представника на те, щопрацівником поліції був порушений встановлений порядок проходження  ОСОБА_1 огляду для визначення стані сп`яніння та порушення його прав на захист. 
Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання та огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, а також об`єктивність поліцейських або свідків у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не було наведено. 
Апеляційний суд ставиться критично до тверджень апелянтів з приводу того, що працівниками поліції порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння та порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки, як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції протягом значного проміжку часу пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, однак останній під приводом будь – яких причин уникав вказаних пропозицій, що на думку суду являлося бажанням уникнути відповідальності
Наведена сукупність доказів на переконання суду є достатньою для з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже обставини, на які посилається особа, яка притягується до відповідальності та її представник, є лише способом захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП,  а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП. 
Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень. 
Враховуючи зазначене доводи апелянта щодо скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими, а тому в їх задоволення слід відмовити.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

 
Апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Сергія Якимовича залишити без задоволення, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду                                                         В.М. Гончар