У х в а л а    
Іменем України
12 липня 2021 року
м. Київ
справа № 756/14468/19-ц
провадження № 61-10375 ск 21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 травня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом  ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року 
у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року залишено без змін. 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 
2020 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що відкрито кримінальне провадження № 12018100050001036 про вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 190 КК України, відомості внесено 
до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 грудня 2017 року у період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 
30 хв. невстановлена слідством особа, шахрайськими шляхом зняла з банківської картки «Монобанк» № НОМЕР_1 , що йому належить та заволоділа грошовими коштами у розмірі 40 000 грн. Постановою Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у 
м. Києві від 25 вересня 2020 року його визнано потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018100050001036 від 07 липня 2018 року. Вважав, що набуття статусу потерпілого у кримінальному провадженні є нововиявленою обставиною.
Заявник посилався на пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року 
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. 
Постановою Київського апеляційного суду від 24 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року залишено без змін. 
24 червня 2021 року ОСОБА_1 на електронну пошту Верховного Суду подано касаційну скаргу, у якій заявник просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, прийняти нову постанову про задоволення його заяви.  
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 29 червня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 , залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано надати заяву про поновлення строку касаційного оскарження із зазначенням підстав для його поновлення, уточнити вимоги касаційної скарги.Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року, у яких порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження оскаржуваних судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що повний текст постанови апеляційного суду отримано ним 25 травня 2021 року, надавши відповідні докази. 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
Перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, 
що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені 
в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, 
що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, 
що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, вірно застосувавши положення 
статей 423, 429 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що наведені заявником підстави та обставини у розумінні положень ЦПК України 
не є нововиявленими і не дають підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, про те, що сама по собі постанова органів досудового розслідування про визнання ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженню є процесуальною дією слідчого, яка жодним чином не встановлює суттєвих обставин кримінального провадження, а лише визначає процесуальний статус особи з наданням йому відповідних прав та обов`язків на стадії досудового розслідування, яке може бути закінчено як закриттям кримінального провадження із встановленням відсутності події кримінального правопорушення або не встановленням достатності доказів для доведення винуватості особи та інше, так і направленням обвинувального акту до суду.
Доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду першої та апеляційної інстанцій 
не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним 
і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтею 390 ЦПК України, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року 
та постанови Київського апеляційного суду від 24 травня 2021 року. 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 24 травня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                Б. І. Гулько

                                                                                                                 Г. В. Коломієць

                                                                                                                Д. Д. Луспеник