ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 р.	Справа № 440/422/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного  управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, повний текст складено 11.03.20 року по справі № 440/422/20
          за позовом             ОСОБА_1  
          до             Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                             
          про визнання протиправним та скасування рішення,зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просила  суд першої інстанції: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.06.2019 №23 щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; 
-  зобов`язати  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 90% від загальної суми складових місячного заробітку з 11.06.2018 на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 16.05.2019 № 18-230вих19, без обмеження граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідачем протиправно відмовлено їй у перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про прокуратуру" в зв`язку з відсутністю в чинному законодавстві правових норм щодо проведення перерахунку.  
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 червня 2019 року №23.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ діючої на час призначення пенсії, починаючи з 13 грудня 2019 року, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 16 травня 2019 року №18-230вих19 з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №440/422/20, а у позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог скарги  посилається на те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року, в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_1 полягає в порушеннях та неповному дослідженні судом при розгляді справи норм матеріального права та процесуального права, які регулюють дані правовідносини та доказів, які були надані відповідачем. Ці порушення та недоліки виражені в ряді таких обставин. Посилається, що позивачем пропущені строки звернення до адміністративного суду.            Зазначає, що позивач вводить суд в оману, адже йому було відомо, що  відповідно до ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VІІ передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом  Міністрів України. Вказує, що Головним  управлінням прийнято рішення відмовити у перерахунку пенсії по вислузі років ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України "Про прокуратуру", згідно інформаційної довідки, виданої Прокуратурою Полтавської області від 28.08.2019 № 18-387 вих19, в зв`язку з наданням інформаційної довідки що не відповідає нормам чинного законодавства та в зв`язку з відсутністю в чинному пенсійному законодавстві правових норм щодо проведення перерахунку пенсій. Вважає, що рішення про відмову є правомірним та таким, що відповідає та базується на нормах чинного законодавства. Зазначає, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку, з урахуванням часу звернення до  відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, у Головного управління  відсутні будь-які правові підстави для здійснення такого перерахунку. 
          Відповідач про дату час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений  заздалегідь та належним чином. 
          Судом апеляційної інстанції неодноразово на адресу позивачки, яка зазначена останньою в позовній заяві, направлялися судові повістки, а також копія  апеляційної скарги відповідача, 
проте до суду поверталися поштові конверти, які містили відмітку відділення поштового зв`язку - "за закінченням терміну зберігання", "інші причини", "адресат відсутній".  
          Відповідно до ч.10 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
          З урахуванням наведеної вище норми, позивачка є учасником справи, який належним чином повідомлений  про розгляд апеляційної скарги судом. 
          Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України.
          Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури, якій  з 2002 року призначена пенсія за вислугу років згідно із статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від місячного заробітку працюючого на посаді старшого помічника прокурора Полтавської області. 
Позивачка  перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 та встановлено нові розміри посадових окладів працівникам органів прокуратури. 
У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, 11.06.2019 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 16 травня 2019 року №18-230вих19 про заробітну плату (а.с. 128).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №18) №23 від 12 червня 2019 року позивачці було відмовлено у проведенні перерахунку її пенсії. Аргументом відмови у перерахунку позивачу пенсії стало посилання відповідача на те, що Кабінетом Міністрів України відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено (а.с. 21).
Позивачка,  не погодившись з наведеним вище  рішенням відповідача,  звернулася до суду з  позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №18) від 12 червня 2019 року №23 щодо відмови здійснити перерахунок призначеної раніше ОСОБА_2 пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області №18-230вих19 від 16.05.2019 є протиправним та підлягає скасуванню. В частині позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії суд першої інстанції вважав, що вони підлягають частковому задоволенню, оскільки на момент звернення позивача із відповідною заявою та прийняття відповідачем спірного рішення підстави для проведення перерахунку були відсутні, адже відповідні підстави виникли лише з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19). Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що не підлягає задоволенню позовна вимога про проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром як передчасна, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде обмежувати розмір пенсії ОСОБА_1 .   
Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Так, на час призначення позивачці пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII.
           Відповідно до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.          
          Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії у 2019 році правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.
          Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. №76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015р., до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни. Після внесення змін, частина 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладена в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
          Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.
          Крім того, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII (далі по тексту - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015р.
          Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури були передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, відповідно до частини 20 якої (в редакції Закону № 76-VIII від 28.12.2014) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
          Проте, Кабінетом Міністрів України не було прийнято постанови, яка б закріплювала положення щодо перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.
          Тобто, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.
          При цьому, положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII, якими частину 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII викладено у новій редакції, станом на час спірних правовідносин не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26.12.2011р. № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
          З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
          За відсутності постанови Кабінету Міністрів України щодо умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це було передбачено частиною 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а потім - частиною 20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII), у пенсійного органу станом на час прийняття оскаржуваного рішення не було законодавчо-визначених підстав та правового механізму для їх перерахунку.
          Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідач станом на час спірних правовідносин не міг перебирати на себе повноваження Кабінету Міністрів України, яким                 не вчинені відповідні дії, а саме, не визначені умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
          Посилання позивача на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися є безпідставним, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.
          Європейський суд з прав людини у рішенні «Великода проти України» від 3 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися й передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
У  Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Колегія суддів, зазначає, що з огляду на те, що на час звернення позивачки до відповідача щодо перерахунку її пенсії на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру"  від 5 листопада 1991 року №1789-XII Кабінетом Міністрів України будь-яких умов для перерахунку не було визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку. А відтак, відповідач, повідомляючи позивача про відсутність правових підстав для перерахунку його пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 15.03.2018 р. по справі №554/845/17. 
Згідно з  ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно, з урахуванням наведених вище висновків суду апеляційної інстанції, зазначені позивачкою доводи та висновки суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 червня 2019 року №23 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, колегія суддів вважає помилковими та необґрунтованими.
Таким чином, з огляду на вказане вище, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №440/422/20 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 червня 2019 року №23 з прийняттям в цій частині нового рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог належить відмовити. 
Щодо задоволених судом першої інстанції вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ діючої на час призначення пенсії, починаючи з 13 грудня 2019 року, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 16 травня 2019 року №18-230вих19 з урахуванням виплачених сум, то колегія суддів зазначає наступне. 
          Так, як вже зазначалося вище, на час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ відповідно до якої прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1); обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1); призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
          Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).
          Так, до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
           14.10.2014 року, як вже зазначалося вище, було ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ. 
          Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
          Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
          Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
           01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі по тексту - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено зміни:
          - частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»
          -  частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
          Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України
          Однак, у грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке:
          - визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
          - положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
          Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
          - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
          - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
          « 20.Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Колегія суддів зазначає, що вказане рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що Пенсійний орган фактично погоджується з наявністю у позивача права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
          Так, у постанові від 20.01.2021 (справа №560/2120/20) Велика Палата Верховного Суду сформувала такі правові висновки: «….доводи ГУ ПФУ в Хмельницькій області про те, що після набрання чинності Рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Адже грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року, а теперішній розмір пенсії позивача останній раз перераховувався ще у 2015 році.
          Велика Палата Верховного Суду вважає, що твердження відповідача про те, що для реалізації пенсіонерам права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись ПФУ шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.
          … постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про підвищення заробітної плати працівників прокуратури.
          …. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та підтримує висновок про те, що з 13 грудня 2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону № 1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури (зокрема, на підставі Постанови № 657); такі пенсії перераховуються з 13 грудня 2019 року».
Таким чином, в межах даних правовідносин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з 13.12.2019 позивачка має право на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років. 
При цьому, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції та доводів позовної заяви ОСОБА_1 щодо необхідності зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, а не відповідно до положень ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII. 
Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача здійснювати перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, то колегія суддів зазначає таке.
          Питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
          Наведе вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 17.06.2021 року по справі №340/137/20. 
          Окрім того, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення  вимог в частині визначення відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, а саме здійснювати перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати. 
Наведені вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в рішенні від 14.09.2020, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2020 у зразковій справі №560/2120/20. 
          Також, колегія суддів звертає увагу, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 до 13.12.2019 (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом № 76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 було змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», ?- тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).
Тому частина двадцята статті 86 Закону № 1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати.
Частина 20 статті 86 Закону №1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13.12.2019, а відтак ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019.
З огляду на вказане вище, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №440/422/20 підлягає зміні, шляхом викладення  третього абзацу резолютивної частини в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 16 травня 2019 року №18-230вих19 з урахуванням виплачених сум. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №440/422/20 підлягає залишенню  без змін.  
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем було пропущено строки звернення до адміністративного суду, а саме визначений ч.2 ст.122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані та такі, що             не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи. Судом було захищено права позивачки з 13.12.2019, а матеріали даної справи не містять належних доказів щодо конкретної дати отримання позивачкою рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.06.2019 №23 щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . При цьому, відповідач не наводить доводів щодо дати отримання позивачкою вказаного рішення. 
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;  2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч.2 ст.317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування  закону, який підлягав застосуванню.
Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З урахуванням вимог приписів ст.139 КАС України та факту часткового задоволення вимог позивача,  відсутні правові підстави для розподілу судових витрат. 
Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.                              
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі                    №440/422/20  скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 червня 2019 року №23. 
Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог відмовити. 
Змінити рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №440/422/20, виклавши третій абзац резолютивної частини в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 16 травня 2019 року №18-230вих19 з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №440/422/20 залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош   	
Повний текст постанови складено  05.07.2021 року