ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 р. 	Справа № 520/5612/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
          
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків,  по справі № 520/5612/19
за позовом                ОСОБА_2  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                       
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

21.04.2021 року до Харківського окружного адміністративного суду звернулась  ОСОБА_1 із заявою про заміну сторони у справі правонаступником, в якій просила суд замінити позивача у справі № 520/5612/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити «перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, з 25.04.2019р. за визначеною нормою прямої дії ч. 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на стадії виконання рішення суду правонаступником померлої особи – ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ізюмським МРВ 28.10.1997р., АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вимог заяви зазначила, що ОСОБА_1 є вдовою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліда війни 3 групи, (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 від 17.08.2020), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 10.05.1975., якому, на виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2019р. у справі № 520/5612/19, за життя нараховано та не виплачено суму пенсії у розмірі 7255,93 грн за період з 25.04.2019 по 30.06.2019. На виконання вказаного рішення суду 30.09.2019 видано виконавчий лист та постановою державного виконавця Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області від 15.10.2019 відкрито виконавче провадження ВП №60299180. На даний час судове рішення є невиконаним. У зв`язку з чим, посилаючись на положення ч. ч 1, 4 ст. 379 КАС України, вважає наявні підстави для заміни померлого стягувача на його правонаступника – дружину ОСОБА_1 .
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі правонаступником по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (64309, Харківська обл., м. Ізюм, просп. Незалежності, буд. 2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаною ухвалою, подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її незаконність, порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального права та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 по справі № 520/5612/19 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони у справі правонаступником померлого позивача. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні її заяви, дійшов помилкового висновку вказавши на необхідність надання доказів набуття нею після померлого ОСОБА_2 спадщини на суму нарахованої, але не виплаченої йому пенсійної заборгованості (свідоцтва про право на спадщину), оскільки в силу положень ст.1227 Цивільного кодексу України, відповідно до якої суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї та лише в разу їх відсутності – входять до складу спадщини. Крім того, зауважує, що звернутися до суду з даною заявою їй було запропоновано самим пенсійним органом. Однак, суд першої інстанції оцінки вказаним обставинам не надав.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції у спрощеному провадженні без виклику сторін, апеляційна скарга на нього підлягає розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року адміністративний позов ОСОБА_2  до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення від 30 травня 2019 року № 63 Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківської області «Про відмову в перерахунку пенсії згідно Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019р. № 1- рп ( 11 )2019». Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління ПФУ Харківської області провести ОСОБА_2  з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19). В іншій частині задоволення позовних вимог було відмовлено. 
На виконання вказаного рішення ОСОБА_2 за життя нараховано суми пенсії в розмірі 7255,93 грн за період з 25.04.2019 по 30.06.2019, що підтверджено листом ГУ ПФУ в Харківській області від 24.12.2019 №6726/Д-14  про нарахування заборгованості. 
17.07.2019 року по справі №520/5612/19 на виконання вказаного рішення суду виготовлено виконавчий лист. 
Ухвалою суду від 20.09.2019 року замінено сторону виконавчого провадження по справі №520/5612/19 Ізюмське об`єднане управління Пенсійного ПФУ Харківської області, його правонаступником Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області (61022, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, код ЄДРПОУ 14099344).
ОСОБА_1 є вдовою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліда війни 3 групи, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 17.08.2020 та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 10.05.1975 року. 
На заяву щодо виплати нарахованої суми пенсії померлого, відповідачем заявниці було рекомендовано звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі правонаступником суд першої інстанції виходив з її безпідставності, оскільки ОСОБА_1 не надала докази спадкування нарахованої заборгованості з пенсії в сумі 7255,93 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
За визначенням, наведеним в ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Положення частини 5 статті 15 цього Закону встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до частини 3 статті 52 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
В силу приписів статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Положеннями частин 1 та 2 ст.1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Вказаній нормі кореспондує також частина 1 ст.1298 ЦК України, за якою свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. 
З аналізу наведених норм слідує, що для можливості реалізації спадкоємцем права на отримання прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві за життя та не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, права на нараховані, але не виплачені йому суми пенсії, спадкодавцю необхідно прийняти спадщину на такі суми.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі правонаступником не надала жодного доказу набуття нею права на спадщину на суму нарахованої, але не виплаченої її померлому чоловікові – ОСОБА_2 , (стягувану у виконавчому провадженні), заборгованості з пенсії у розмірі 7255,93 грн за період з 25.04.2019 по 30.06.2019, зокрема, свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану суму пенсії.
Твердження ОСОБА_1 щодо відсутності підстав надання доказів про прийняття нею спадщини на вказану суму пенсії з посиланнями на положення ст. 1227 ЦК України, як особі, яка є членом сім`ї померлого є хибними, оскільки ненадання доказів передання їй як члену сім`ї померлого спадкодавця сум пенсії, які належали її померлому чоловікові, але не були одержані ним за життя, унеможливлює застосування вказаної норми права. Крім того, ОСОБА_1 може бути не єдиним членом сім`ї ОСОБА_2 .
Посилання заявника на те, що сам пенсійний орган у відповіді на її звернення запропонував звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, не спростовує необхідності для отримання сум пенсії померлого здійснити відповідну процедуру та отримати свідоцтво про право на спадщину.
Слід зауважити, що надана ОСОБА_1 до матеріалів справи копія листа Головного управління Пенсійного фонду України, на яку заявник посилається, обґрунтовуючи вказані доводи, не містить ні номеру, ні дати, ні підпису особи, яка його склала, що викликає сумнів у його справжності.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого чоловіка – ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відсутності законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 520/5612/19.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає обставин, які б давали підстави ставити під сумнів правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ч. 4 ст.229, ч.4 ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 по справі № 520/5612/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій