ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року	Львів	Справа № 380/12636/20 пров. № А/857/8841/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М.Р.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року (головуючий суддя: Брильовський Р.М., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України про визнання протиправними дій, -
встановив:
ОСОБА_1 , 31.12.2020 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Антимонопольного комітету України, що полягають у перешкоджанні йому в здійсненні ним професійної діяльності, пов`язаної з наданням правової допомоги у справі № 128-26.13/104-19, розпочатої Антимонопольним комітетом України щодо порушення Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з розподілу природного газу».
Обґрунтовує позов тим, що відповідач грубо нехтував законним правом позивача щодо надання розумних строків на ознайомлення із матеріалами справи, відкладення її розгляду для можливості підготовки обґрунтованих заперечень за результатами механічного ознайомлення (фотографування) на подання про попередні висновки у справі. Стверджує, що відповідачем порушуються наступні гарантії адвокатської діяльності: забезпечення  права на здійснення професійної правової допомоги, в тому числі, надання можливості в розумні та недискримінаційні строки ознайомитись із матеріалами справи, підготовки обґрунтованих заперечень. З метою дотримання справедливого розгляду справи стосовно клієнта, з метою дотримання балансу інтересів сторін, позивач просив  продовжити строк для надання відповіді на подання від 26.11.2020 №128-26.13/104-19/561-спр про попередні висновки у справі № 128-26.13/104-19. Одночасно з цим  просив також відкласти розгляд справи по суті на іншу дату з урахуванням принципу розумності, справедливості та змагальності сторін. Однак, Антимонопольний комітет України станом на дату подання даної позовної заяви жодної відповіді позивачу не надав. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Відповідач, 03.06.2021 подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідачем, 25.06.2021 подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак в судовому засіданні представник відповідача Данилов К.О. відкликав вказане клопотання, отже суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що таке необхідно залишити без розгляду.
Позивач, у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати.
Представник відповідача Данилов К.О., у судовому засіданні, апеляційну скаргу не визнав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює адвокатом та надає правову допомогу AT  Львівгаз  у справі № 128-26.13/104-19, розпочатої АМК України щодо порушення AT  Львівгаз  законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України  «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з розподілу природного газу.
Так, 26.11.2020 Комітетом складено подання про попередні висновки у справі № 128-26.13/08-16246.
Листом від 26.11.2020 № 128-26.13/08-16246 Комітет направив АТ «ОГЗ «Львівгаз» подання від 26.11.2020 у справі № 128-26.13/08-16246 та запропонував надати свої письмові міркування, пропозиції або заперечення стосовно вказаних попередніх висновків, а також повідомлено про можливість скористатись правом на ознайомлення з матеріалами справи № 128-26.13/104-19.
Вказаним листом AT «ОГЗ «Львівгаз» було повідомлено, що 10.12.2020 о 10:00 год в Комітеті відбудеться засідання на якому розглядатиметься питання про результати справи № 128-26.13/104-19 та прийняття відповідного рішення.
AT «ОГЗ «Львівгаз» звернулось до Комітету з листами від 01.12.2020 № 790007.1-Лв-9018-1220 щодо ознайомлення з матеріалами справи та від 01.12.2020 № 790007.1-Лв-9017-1220 щодо продовження строку для надання відповіді на подання про попередні висновки та відкладення справи № 128-26.13/104-19.
Комітет розглянувши вищевказані листи AT «ОГЗ «Львівгаз», своїм листом від 04.12.2020 № 128-26.13/08-16662 повідомив про можливість ознайомлення з матеріалами справи № 128-26.13/08-16246 починаючи з 07.12.2020 у будь-який зручний для товариства час, а також було продовжено строк для надання відповіді на подання про попередні висновки у справі 128-26.13/08-16246 до 17.12.2020.
У рамках представництва інтересів клієнта, 11.12.2020 подано клопотання вих. № 11/12/20-2 про ознайомлення з матеріалами справи, в якому він просив про призначення дати ознайомлення з матеріалами справи № 128-26.13/104-19 на січень 2021 року.
Комітет, листом від 11.12.2020 № 128-29/08-17029, повідомив позивача, як представника AT «ОГЗ «Львівгаз», про можливість ознайомлення з матеріалами справи № 128-26.13/08-16246 починаючи з 15.12.2020 у будь-який зручний для нього час.
Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами про те, що представник AT «ОГЗ «Львівгаз» Свідунович Р.І. ознайомився з 32 томами матеріалів справи № 128-26.13/08-16246, що підтверджується протоколами від 21.12.2020 та 22.12.2020.
Одна, позивач вважає, що дії відповідача є неправомірними, оскільки, останній грубо нехтував його законним правом щодо надання розумних строків на ознайомлення із матеріалами справи, відкладення її розгляду для можливості підготовки обґрунтованих заперечень за результатами механічного ознайомлення (фотографування) на подання про попередні висновки у справі.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що AT «ОГЗ «Львівгаз» мало можливість ознайомитись з матеріалами справи 128-26.13/08-16246 щонайменше починаючи з 07.12.2020 по 23.12.2020, отже відсутнє порушення права на захист вказаного суб`єкта господарювання, тобто відповідачем було забезпечено право представника AT «ОГЗ «Львівгаз» на ознайомлення з матеріалами справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2  ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За приписами  статті 2 КАС України,  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1  ст. 5 КАС України  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом, є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.  Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. 
При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи, є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Так, рішення або дії (бездіяльність) суб`єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення або дії (бездіяльність) прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної     законом     компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення або дії (бездіяльність) є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що стосовно конституційного права особи на захист від порушень з боку органів державної влади, зокрема, у  рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, міститься офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України. У цьому рішенні Конституційний Суд України, серед іншого, відзначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених     Конституцією     і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Стосовно порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом  рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004  це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити  Конституції  і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване у законах України право на судовий захист, передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Натоміть, суд апеляційної інстанції зауважує, що у розглядуваних спірних правовідносинах, права позивача жодним чином не порушені, внаслідок розгляду справи № 128-26.13/104-19 про порушення АТ «ОГЗ «Львівгаз», представником якого є ОСОБА_1 , законодавства про захист економічної конкуренції.
Тобто, саме по собі представництво позивачем під час розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції інтересів АТ «ОГЗ «Львівгаз», не породжує для ОСОБА_1 права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом. Оскільки, розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції впливає на права та інтереси АТ «ОГЗ «Львівгаз», а не позивача, як представника (адвоката).
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. 
Тобто, порушення права на ознайомлення з матеріалами справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не може бути самостійним об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві, в силу вимог ч. 1 ст. 60 вказаного Закону.  
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що 26.11.2020 відповідачем складено подання про попередні висновки у справі № 128-26.13/104-19  про порушення законодавства про захист економічної конкуренції щодо АТ «ОГЗ «Львівгаз» (а. с. 16-48).
Листом від 26.11.2020 № 128-26.13/08-16246, повідомлено АТ «ОГЗ «Львівгаз» про попередні висновки у справі № 128-26.13/104-19 та запропоновано надати свої письмові міркування, пропозиції або заперечення стосовно вказаних попередніх висновків, а також повідомлено про можливість скористатись правом на ознайомлення з матеріалами справи № 128-26.13/104-19, попередньо узгодивши дату та час ознайомлення.
Також, вказаним листом AT «ОГЗ «Львівгаз» було повідомлено, що 10.12.2020 о 10:00 год в Комітеті відбудеться засідання на якому розглядатиметься питання про результати справи № 128-26.13/104-19 та прийняття відповідного рішення.
AT «ОГЗ «Львівгаз» звернулось до Комітету з листами від 01.12.2020 № 790007.1-Лв-9018-1220 щодо ознайомлення з матеріалами справи та від 01.12.2020 № 790007.1-Лв-9017-1220 щодо продовження строку для надання відповіді на подання про попередні висновки та відкладення справи № 128-26.13/104-19 (а. с. 104).
Відповідач розглянувши вищевказані листи AT «ОГЗ «Львівгаз», своїм листом від 04.11.2020 № 128-26.13/08-16662 (а. с. 105) повідомив про можливість ознайомлення з матеріалами справи № 128-26.13/08-16246 починаючи з 07.12.2020 у будь-який зручний для товариства час, а також було продовжено строк для надання відповіді на подання про попередні висновки у справі 128-26.13/08-16246 до 17.12.2020.
В подальшому позивач звернувся до Комітету із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи № 128-26.13/104-19.
Комітет листом від 11.12.2020 № 128-29/08-17029 (а. с. 106) повідомив позивача, як представника AT «ОГЗ «Львівгаз», про можливість ознайомлення з матеріалами справи № 128-26.13/08-16246 починаючи з 15.12.2020 у будь-який зручний для нього час. Також, повідомлено, що 24.12.2020 відбудеться засідання на якому розглядатиметься питання про результати розгляду справи № 128-26.13/104-19.
Проаналізувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що AT «ОГЗ «Львівгаз» мало можливість ознайомитись з матеріалами справи № 128-26.13/104-19 з 07.12.2020 по 23.12.2020, що свідчить про відсутність неправомірних дій з боку Антимонопольного комітету України щодо перешкоджання ОСОБА_1 у наданні правової допомоги у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволені позову необхідно відмовити.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року у справі № 380/12636/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 08.07.2021.