Ухвала
іменем України 
 
12 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 450/1357/17
провадження № 51– 3965 ск 19
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                     ОСОБА_1 ,
суддів                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянула касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 липня 2021 року і
 
встановила:
Із матеріалів за скаргою вбачається, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції ухвалою Шевченківського районного суду 
м. Львова від  13 липня 2021 року задоволено клопотання представника потерпілих – адвоката ОСОБА_5 . Визнано очевидно недопустимим доказом у кримінальному провадженні  № 12017140000000 від 20 лютого 2017 року висновок експертів з питань в галузі судово-медичної експертизи, складений 02 червня 
2021 року експертами Центру судово-медичних послуг «МіБі-Лекс» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . 
Обвинувачений  ОСОБА_4 , не погоджуючись із постановленою ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року, звернувся до апеляційного суду зі скаргою. 
Львівський апеляційний суд ухвалою від 30 липня 2021 року, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , оскільки скаргу подано на судове рішення яке, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
ОСОБА_4 , не погодившись із ухвалою апеляційного суду, оскаржив її в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та надану до неї копію ухвали апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Частиною 1 та ч. 2 ст. 392 КПК визначено процесуальний порядок апеляційного оскарження рішень суду першої інстанції.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою вказаної статті. 
Враховуючи, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ,   ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів за                   ч. 3 ст. 27, пунктами 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пунктів 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК розглядається Шевченківським районним судом м. Львова, оскаржувана ОСОБА_4 ухвала цього суду від 13 липня 2021 року не входить до переліку судових рішень, визначених ст. 392 КПК, та окремому оскарженню не підлягає.
Постановлена ухвала Львівського апеляційного суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону, адже, як убачається зі змісту цієї ухвали, відмовляючи у відкритті провадження за  апеляційною скаргою ОСОБА_4 , колегія суддів діяла згідно з положеннями ч. 4 ст.  399 КПК. 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову 
у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
 
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 липня 
2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

 
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                           ОСОБА_3