ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 р.	Справа № 520/14261/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 26.02.21 по справі № 520/14261/2020
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс"      
до          Поліської митниці Держмитслужби                     
             про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до    Поліської митниці Держмитслужби (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів:
№ UА204120/2020/000137/2 від 13.05.2020, № UА204120/2020/000136/2 від 13.05.2020, №UА204120/2020/000132/2 від 12.05.2020, № UА204120/2020/000099/2 від 05.05.2020, №UА204120/2020/000080/1 від 04.05.2020, № UА204120/2020/000076/1 від 04.05.2020, №UА204120/2020/000121/2 від 06.05.2020, № UА204120/2020/00008ї/1 від 04.05.2020, №UА204120/2020/000119/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000118/2 від 05.05.2020, №UА204120/2020/000097/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000123/2 від 06.05.2020, №UА204120/2020/000120/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000138/2 від 13.05.2020, №UА204120/2020/000131/2 від 11.05.2020. № UА204120/2020/000135/2 від 13.05.2020, №UА204120/2020/000108/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000094/1 від 05.05.2020, №UА204120/2020/000079/1 від 04.05.2020, № UА204120/2020/000122/2 від 06.05.2020, №UА204120/2020/000102/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000095/2 від 05.05.2020, №UА204120/2020/000116/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000126/2 від 07.05.2020, №UА204120/2020/000100/2 від 05.05.2020.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-Сервіс" (вул. Валентинівська, буд. 26, корпус А, кв. 97, м. Харків, 61170, код ЄДРПОУ 41202170) до Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, 33028, код ЄДРПОУ 43350097) про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА204120/2020/000137/2 від 13.05.2020, № UА204120/2020/000136/2 від 13.05.2020, №UА204120/2020/000132/2 від 12.05.2020, № UА204120/2020/000099/2 від 05.05.2020, №UА204120/2020/000080/1 від 04.05.2020, № UА204120/2020/000076/1 від 04.05.2020, №UА204120/2020/000121/2 від 06.05.2020, № UА204120/2020/00008ї/1 від 04.05.2020, №UА204120/2020/000119/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000118/2 від 05.05.2020, №UА204120/2020/000097/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000123/2 від 06.05.2020, №UА204120/2020/000120/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000138/2 від 13.05.2020, №UА204120/2020/000131/2 від 11.05.2020. № UА204120/2020/000135/2 від 13.05.2020, №UА204120/2020/000108/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000094/1 від 05.05.2020, №UА204120/2020/000079/1 від 04.05.2020, № UА204120/2020/000122/2 від 06.05.2020, №UА204120/2020/000102/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000095/2 від 05.05.2020, №UА204120/2020/000116/2 від 05.05.2020, № UА204120/2020/000126/2 від 07.05.2020, №UА204120/2020/000100/2 від 05.05.2020.
Стягнуто з Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, 33028, код ЄДРПОУ 43350097) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-Сервіс" за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору в розмірі 8373,26 грн (вісім тисяч триста сімдесят три гривні 26 копійок).
22.02.2021 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-Сервіс" адвокатом Зудіновим О.О. до суду першої інстанції подано заяву про приєднання доказів здійснення судових витрат та винесення додаткового рішення щодо судових витрат, в якій просив стягнути з відповідача понесені позивачем витрати у зв`язку з розглядом справи у розмірі 35595,51 грн.
Відповідач не погодився з заявою представника позивача та направив до суду заяву щодо необґрунтованості судових витрат, в якій в обґрунтування заперечення проти заявленого розміру судових витрат зазначив, що їх розмір є неспівмірним та необґрунтованим, з огляду на що просив відмовити в задоволенні заяви та зменшити розмір судових витрат.  
26.02.2021 року Харківським окружним адміністративним судом було прийнято додаткове рішення, яким заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, – задоволено частково.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" (вул. Валентинівська, буд. 26, корпус А, кв. 97, м. Харків, 61170, код ЄДРПОУ 41202170) за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, 33028, код ЄДРПОУ 43350097)    витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 25500,00 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).
В задоволенні заяви в іншій частині  відмовлено.
Позивач, не погодившись з додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного  суду від 26.02.2021 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права,  просить скасувати   додаткове  рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року в частині відмови у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат в розмірі 10095,51 грн та прийняти в цій частині  нове рішення, яким стягнути на користь  ТОВ «Фрут-сервіс» витрати в розмірі 10095,51 грн. В іншій  частині  додаткове  рішення Харківського окружного адміністративного суду  від 26.02.2021 року залишити без змін.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач  зазначив, що висновки суду першої інстанції  про те, що витрати понесені за складання та направлення на електронну адресу суду заяви про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, складання та направлення засобами "Електронного суду" заяви в порядку частини 7 статті 139 КАС України, складання та направлення на електронну адресу суду клопотання про приєднання доказів розміру понесених позивачем судових витрат не  можуть вважатися самостійними витратами на правову допомогу, оскільки приписами ст. 159 КАС України не передбачено такого виду та змісту заяв по суті спору є помилковими, оскільки  КАС України не містить приписів, згідно з якими розподілу підлягають виключно такі витрати на правову допомогу, що понесені у зв`язку із складанням заяв по суті спору, яке потребує значної кількості часу, а тому розподілу підлягають витрати на складання як заяв по суті спору, так і заяв з процесуальних питань. Складання та направлення до суду заяви про те, що докази розміру понесених позивачем витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі та заяви про приєднання до матеріалів справи відповідних доказів передбачено ч.7 ст.139 КАС України. Позивач зазначив, що  складання  та подання до суду всіх заяв передбачено процесуальним законом, а отже витрати понесені на складання таких заяв є реальними. Крім того, позивач вказав на те, що загальний розмір  понесених позивачем витрат  на правову допомогу  є співмірним із складністю справи. 
Також позивач в апеляційній скарзі послався на те, що висновки суду першої інстанції про відмову у стягненні  витрат в розмірі 2195,51 грн, пов`язаних із прибуттям представника позивача до суду для участі 23.11.2020 року в підготовчому судовому засіданні через наявність у представника позивача можливості щодо прийняття участі у розгляді справи  у режимі відеоконференції за допомогою системи EasyCon є помилковими, оскільки  з технічних причин представник позивача реалізував своє право зареєструватись в системі EasyCon лише 29.12.2020 року.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Приймаючи оскаржуване додаткове рішення в частині відмови у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат в розмірі 10095,51 грн суд першої інстанції виходив з того, що сума витрат на послуги адвоката з підготовки заяви про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, заяви в порядку частини 7 статті 139 КАС України,  клопотання про приєднання доказів розміру понесених позивачем судових витрат,  заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду є надмірною, не відповідає критерію розумності, оскільки обсяг таких заяв є незначним та на їх складання  не потребувалося значної кількості часу, а  витрати на відрядження представника позивача та участь його в підготовчому судовому засіданні не є обгрунтованими, оскільки під час проведення підготовчого засідання 23.11.2020 року не здійснювалося заслуховування пояснень сторін та дослідження доказів, а тому безпосередня участь представника позивача в підготовчому засіданні з урахуванням проживання та здійснення діяльності у м. Києві не була обґрунтованою та необхідною для надання правової допомоги позивачу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Згідно зі  статтею 132  Кодексу адміністративного судочинства України  (надалі також  КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.
Частинами першою-сьомою  статті 134 КАС України  обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ч.1 ст. 135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано  статтею 139 КАС України, частиною першою якої встановлено, що  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому  Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Відповідно до  ст. 30 цього Закону,  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Приписи ч.9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.
Так, пунктами 1,2,4 ч. 9 ст. 139 КАС України  передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи слідує, що представником позивача на підтвердження витрат пов`язаних з розглядом справи надано копії договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 18.08.2020 №08/20/41202170, копію акту передачі-прийняття професійної правничої (правової) допомоги у справі №520/14261/2020 від 18.02.2021 №18-02, рахунок на авансову оплату професійної правничої допомоги №18-02 від 18.02.2021, платіжне доручення №1086 від 28.12.2020 про оплату послуг за вищезазначеним договором, копії наказу про відрядження, авансового звіту, залізничних квитків.
Згідно з п. 2.1 договору №08/20/41202170 від 18.08.2020 на виконання письмових та/або усних доручень Клієнта Бюро: звертається з адвокатськими запитами, в т.ч. щодо отримання копій документів та інших матеріалів; складає відповідні документи (готує проекти таких документів) згідно вимог діючого законодавства; представляє інтереси клієнта в судах всіх інстанцій та юрисдикцій; вчиняє інші дії,     необхідні для виконання доручення за цим Договором.
За домовленістю сторін та з огляду на значення для позивача питання, з якого надається правова допомога, пунктом 4.1. встановлено гонорар за надану правову допомогу в розмірі 2000,00 грн за одну годину роботи Бюро (без ПДВ), не включаючи виїзд для участі та безпосередню участь в судових засіданнях та 5000,00 грн за один виїзд в судове засідання за межі м. Києва незалежно від тривалості судового засідання та часу, витраченого на очікування початку такого засідання. 
Відповідно до п.п. 4.3 договору фактичні витрати на відрядження, транспортні витрати, проживання в готелі, добові, поштові витрати, витрати на оплату судового збору, витрати на оплату послуг перекладачів та експертів тощо, пов`язані з предметом даного Договору, оплачуються Клієнтом окремо. 
З акту передачі-прийняття професійної правничої (правової) допомоги у справі №520/14261/2020 від 18.02.2021 №18-02У слідує, що позивачем отримано від Адвокатського бюро “Олег Зудінов та партнери” правничу допомогу, а саме:
-попереднє вивчення наявних у клієнта документів митного оформлення, складання  позовної заяви, друк позовної заяви та копіювання доданих до неї матеріалів  в кількості 453 арк., засвідчення копій, кількістю  годин-10 та вартістю 20000 грн;
-складання та направлення засобами «Електронного суду» заяви в порядку ч.7 ст. 139 КАС України, кількістю годин- 0,25 та вартістю 500 грн;
-складання та направлення на електронну адресу суду заяви про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, кількістю годин- 0,1 та вартістю 200 грн;
-складання пояснень щодо релевантної судової практики, кількістю годин-0,25 та вартістю 500 грн;
-виїзд для участі та участь у підготовчому судовому засіданні за межі м. Києва вартістю 5000 грн;
-складання та направлення на електронну адресу суду додаткових пояснень, кількістю годин-1 та вартістю 2000 грн;
-складання та направлення на електронну адресу суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, кількістю годин-0,1 та вартістю 200 грн;
-участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за межами приміщення суду, кількістю годин-1, 5 та вартістю 3000 грн;
-складання та направлення на електронну адресу суду клопотання про приєднання доказів розміру понесених позивачем судових  витрат, кількістю годин-1 та вартістю 2000 грн. 
Також, згідно  п.4.3 договору позивачем в підтвердження  понесення витрат  на відрядження  представника до м. Харків для участі в підготовчому засіданні 23.11.2020 року в розмірі 2195,51 грн надано  наказ про відрядження,  авансовий звіт, проїзні документи, платіжне доручення від 28.12.2020 №1086.
Так, з матеріалів справи слідує, що в ході розгляду справи представником позивача були складені заяви: від 30.11.2020 про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, від 30.10.2020 в порядку частини 7 статті 139 КАС України, від 02.02.2021 заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, від 22.02.2021 року  про приєднання доказів розміру понесених позивачем судових витрат.
Проте, колегія суддів зазначає, що  вказані заяви складені в обсязі текстового формату не більше ніж півсторінки А4, а отже для складання зазначених заяв адвокатом не прикладалося значних професійних зусиль та навичок, а підготовка клопотання про приєднання доказів розміру понесених позивачем судових витрат від 22.02.2021 також не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувала затрат значного часу та зусиль, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сума витрат на послуги адвоката зі складання та направлення на електронну адресу суду заяви про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, вартістю 200,00 грн, складання та направлення засобами "Електронного суду" заяви в порядку частини 7 статті 139 КАС України, вартістю 500,00 грн, складання та направлення на електронну адресу суду клопотання про приєднання доказів розміру понесених позивачем судових витрат, вартістю 2000,00 грн, складання та направлення на електронну адресу суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, вартістю 200,00 грн є надмірною, не відповідає критерію обгрунтованості та реальності, оскільки обсяг таких заяв є незначним та на їх складання не потребувалося значної кількості часу, а тому витрати в сумі 2900,00 грн не підлягають відшкодуванню на користь позивача.
Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зменшення судових витрат у розмірі 7195,51 грн ( участь у підготовчому засіданні 23.11.2020 в розмірі 5000,00 грн та витрати на відрядження адвоката Зудінова О.О. до м. Харкова для участі у підготовчому засіданні 23.11.2020 в розмірі 2195,51 грн), оскільки під час проведення підготовчого засідання заслуховування пояснень сторін та дослідження доказів не здійснювалося, а тому розмір  таких витрат не є обґрунтованим.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні позивачу витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 10095,51 грн.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено. 
Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі № 520/14261/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко   	
Повний текст постанови складено  09.07.2021 року