ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18172/19                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 вересня 2021 року                                                                                           м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
                    
Судді-доповідача:                                                                                                                           Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                     Єгорової Н.М., Федотова І.В.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум"  до  Державної податкової служби України, треті особи  - Приватне підприємство "Національна акціонерна компанія "Надра України", Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр", Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" про  визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України  (далі - відповідач, апелянт, ДПС України), в якому просить:
1) визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:
- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 09.08.2019 до податкової накладної №4 від 18.10.2012;
- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 09.08.2019 до податкової накладної №15 від 20.11.2012;
- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №3 від 09.08.2019 до податкової накладної №16 від 20.12.2011;
- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №4 від 09.08.2019 до податкової накладної №40 від 28.12.2011;
- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №6 від 09.08.2019 до податкової накладної №28 від 18.08.2011;
2) зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:
- 19.08.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 09.08.2019 до податкової накладної №4 від 18.10.2012;
- 19.08.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 09.08.2019 до податкової накладної №15 від 20.11.2012;
- 19.08.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №3 від 09.08.2019 до податкової накладної №16 від 20.12.2011;
- 27.08.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №4 від 09.08.2019 до податкової накладної №40 від 28.12.2011;
- 19.08.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №6 від 09.08.2019 до податкової накладної №28 від 18.08.2011.
  Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що документ не прийнято, оскільки порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункт б) Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що розрахунок коригування до податкової накладної, з дати складання якої минуло більше 1095 календарних днів, не може бути зареєстрований в ЄРПН у зв`язку зі сплином терміну, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.
Посилаючись на такі та інші аргументи, відповідач просить задовольнити апеляційну скаргу.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ДПС України,  призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 30 липня 2021 року. 
Від ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач  вказує, що в матеріалах справи знаходяться докази того, що податкові накладні, до яких були складені розрахунки коригувань, зареєстровані в ЄРПН, що виключає наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень п.6 Порядку №1246, а відповідно і строку в 1095 календарних днів.
Відповідно до   статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Згідно із частиною першою статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною першою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Голден Деррік» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум». Вказане підтверджується витягом з протоколу позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік».
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», у серпні 2019 року, на виконання ухвалених Господарським судом міста Києва мирових угод, здійснило перерахування коштів своїм контрагентам, а саме:
Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Надра України» (надалі за текстом - ПАТ «HAK «Надра України»):
-            на виконання мирової угоди по справі №910/22595/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2017, перераховано 331 872,86 грн. (ПДВ 55 312,14 грн.);
-            на виконання мирової угоди по справі № 910/22593/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.04.2017, перераховано 109 516,22 грн. (ПДВ - 18 252,70 грн.);
-            на виконання мирової угоди по справі №910/22594/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017, перераховано 35 095,44 грн. (ПДВ 5 849,24 грн.).
Дочірньому підприємству Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» (надалі за текстом - ДП УГНВЦ):
-            на виконання мирової угоди по справі № 910/10529/14, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2017, перераховано 624 767,82 грн. (ПДВ -104 127,97 грн.);
Дочірньому підприємству Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія»  (ДП «Західукргеологія»):
-          на виконання мирової угоди по справі №910/23630/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2018, перераховано 30  450,00 грн.(ПДВ - 5075,00 грн.).
Керуючись нормами   Податкового кодексу України,   ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» складено та відправлено вказаним контрагентам для здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників:
№ 1 від 09.08.2019 до податкової накладної № 4 від 18.10.2012;
№2 від 09.08.2019 до податкової накладної №15 від 20.11.2012;
№3 від 09.08.2019 до податкової накладної №16 від 20.12.2011;
№4 від 09.08.2019 до податкової накладної №40 від 28.12.2011;
№6 від 09.08.2019 до податкової накладної №28 від 18.08.2011.
Проте, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 09.08.2019 року №1,2,3,4,6 не прийняті ДПС України, з підстав порушення вимог   статті 102 Податкового кодексу України   та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого   Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, а саме: дата складення розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів дату складення податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування.
Не погоджуючись з   вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Згідно з вимогами пункту   201.1   статті   201 Податкового кодексу  України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Положення пункту   192.1   статті   192 Податкового кодексу України   встановлюють необхідність коригування сум податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача шляхом складання розрахунку коригування до податкової накладної, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи, зокрема, повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг. Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до підпункту 192.1.1   пункту 192.1   статті 192 Податкового кодексу  України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:
а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;
б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.
Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.
За змістом окремих абзаців пункту   201.10   статті   201 Податкового кодексу  України   при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. 
Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1   статті   192   цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 6 Порядку №1246 визначено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 року та не підлягала реєстрації, відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.
Отже, з метою застосування строку, визначеного   статтею 102 Податкового кодексу України, як підстави для відмови у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної необхідна наявність сукупності обставин, а саме податкова накладна, до якої подається розрахунок коригування, повинна бути складена до 01 лютого 2015 року, ця податкова накладна не підлягала внесенню до Реєстру у зв`язку з недосягненням суми, визначеної пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, ця податкова накладна не зареєстрована у Реєстрі з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 зазначеного Кодексу, на момент подачі розрахунку коригування до неї.
Разом з тим, пункт 6 Порядку № 1246 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки податкові накладні № 4 від 18.10.2012 року, № 15 від 20.11.2012 року, № 16 від 20.12.2011 року, № 40 від 28.12.2011 року, № 28 від 18.08.2011 року, хоч і виписані до 01 лютого 2015 року, проте зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналіз наведених норм свідчить про право позивача на внесення змін до податкових накладних, що були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із зміною кількісних та вартісних показників, внесених до такої податкової накладної на підставі пункту   192.1   статті   192 Податкового кодексу  України.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №826/5011/17 та від 07 листопада 2018 року в справі №816/1403/17.
Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що реєстрація податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок ДФС прийняти та зареєструвати подані платником податку-продавцем такі документи в ЄРПН.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року в справі № 820/10538/15.
У даному випадку, податкові накладні, до яких 09.08.2019 року позивач склав розрахунки коригування, були зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується відповідними квитанціями, які згідно з   п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є належними доказами факту реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відсутні умови для застосування положень п. 6 Порядку № 1246, оскільки податкові накладні, до яких позивачем було складено розрахунки коригування, на виконання ухвалених Господарським судом м. Києва мирових угод, підлягали реєстрації в ЄРПН та були зареєстровані.
Посилання апелянта на пропуск строку, який визначено ст. 102 Податкового кодексу України (1095 днів), здійснення коригування показників податкової накладної не заслуговують на увагу суду, адже мирові угоди були ухвалені Господарським судом м. Києва у 2017-2018 роках, а коригування позивачем здійснено у січні 2019 року, тобто в межах 1095 днів.
У зв`язку з встановленими обставинами та зазначеними нормами чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшов висновку, що у ДПС України не було законних підстав для відмови у прийнятті поданих у січні 2019 року ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» розрахунків коригування кількісних і вартісних показників податкових накладних.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.
Відповідно до частини  першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. 
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року у справі №640/18172/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                                                                                                 О.М.Кузьмишина

Судді                                                                                                                                           Н.М. Єгорова

                                                                                                    І.В. Федотов