Ухвала
Іменем України 
 
05 липня 2021 року
м. Київ
справа № 752/7624/18
провадження № 51-10107км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого   ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про перегляд вказаних судових рішень у  касаційному порядку. Разом із цим у клопотанні, доданому до касаційної скарги, захисник просить про поновлення строку на касаційне оскарження цих рішень. 
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  у стані невизначеності.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржувану ухвалу апеляційного суду було проголошено 04 березня 2020 року, тоді як з касаційною скаргою захисник ОСОБА_4 звернувся до суду 29 червня 2021 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Однак, подане клопотання не містить обґрунтованих підстав для поновлення захиснику строку на касаційне оскарження.
Крім того, з наданих копій судових рішень убачається, що інтереси засудженого               ОСОБА_5 в судах першої та апеляційної інстанцій представляв захисник ОСОБА_6 , який був присутній разом з ним при проголошенні оскаржуваних судових рішень.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження захисник ОСОБА_4 зазначає, що доручення для надання ним безоплатної вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_5 , було видано 09 квітня 2021 року. 
Однак, отримання доручення на представництво інтересів у суді касаційної інстанції із  новим захисником після закінчення строків на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження та не може слугувати підставою для його поновлення.
Зважаючи на наведене та за відсутності інших підстав для поновлення захиснику ОСОБА_4 пропущеного строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає, що в поновленні зазначеного строку слід відмовити. 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про  поновлення строку на касаційне оскарження вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року та ухвали Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року щодо ОСОБА_5 .
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                      ОСОБА_7