Постанова
іменем України 
21 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 736/1332/19
провадження № 51-2932км21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисника                                                   ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 березня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №  12019270150000198, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Макіївки Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 3892 Кримінального кодексу України 
(далі – КК).
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 3892 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. 
На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18 березня 2021 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без змін. 
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, яке він вчинив за встановлених судом обставин.
Так, постановою Корюківського районного суду Чернігівської області 
від 13 листопада 2018 року, яка набрала законної сили 24 листопада 2018 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення  (далі – КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді двохсот годин суспільно корисних робіт.
29 листопада 2018 року до Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області надійшла на виконання постанова Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року та на підставі п. 13.6 Розділу ХІІІ Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 474/5 
від 19 березня 2013 року (далі – Порядок) ОСОБА_7 цього ж дня був поставлений на облік і на нього було заведено особову справу № 10/2018.
На виконання п. 13.9 Порядку ОСОБА_7 18 січня 2019 року викликано до Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, де йому роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати, та попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 1832 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт – до кримінальної відповідальності за ст. 3892 КК.
ОСОБА_7 в цей же день, будучи належним чином ознайомленим із порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримав направлення від Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області за №  35/10/84-19 від 18 січня 2019 року до Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області для відбування адміністративного стягнення. Однак, ОСОБА_7 у встановлені строки до вказаної сільської ради не прибув.
Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року, яка набрала законної сили 9 квітня 2019 року, за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 1832 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб, яке він відбув у період з 12 квітня 2019 року по 17 квітня  2019 року у встановленому законодавством порядку.
Після чого ОСОБА_7 продовжив злісно ухилятися від відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. На засіданні виконавчого комітету Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області 19 березня 2019 року ОСОБА_7 у категоричній формі відмовився від виконання покладених на нього обов`язків, а саме: повідомив, що виконувати суспільно корисні роботи не буде, графіки виходу на роботу та інструктаж по техніці безпеки не підписав та покинув приміщення сільської ради.
Таким чином, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу ХІ-XV Порядку, повинен дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування стягнення, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення останнього постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року до адміністративної відповідальності за ст. 1832 КУпАП за неприбуття до місця виконання суспільно корисних робіт протягом двох днів з дати, визначеної у направленні Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області без поважних причин, продовжив злісно ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у не виході та у відмові від виконання роботи, вид якої був визначений Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, непідписанні графіку виходу на роботу та інструктажу по техніці безпеки та невідпрацюванні жодної з двохсот годин суспільно корисних робіт без поважних причин, які йому призначено постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_7 і закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3892 КК. Посилається на порушення судом першої інстанції вимог статей 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України (далі  – КПК). Зазначає, що ОСОБА_7 не ухилявся від відбування адміністративного стягнення у видісуспільно корисних робіт. Вказує на поважність причин, з яких його підзахисний не зміг відбути адміністративне стягнення. А саме, стан здоров`я – наявність у ОСОБА_7 захворювань і перебування на лікуванні, не ознайомлення його з порядком та графіком виконання суспільно корисних робіт. Вважає, що місцевий суд не надав належної оцінки показанням ОСОБА_7 у сукупності з іншими доказами: даним виписки із медичної карти амбулаторного хворого, показанням свідків про те, що ОСОБА_7 не ознайомлювали з рішенням виконавчого комітету сільради про відбування останнім адміністративного стягнення. Посилається на те, що всупереч вимогам ст. 419 КПК апеляційним судом не надано оцінки всім доказам та не перевірено доводи його апеляційної скарги.
 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу необґрунтованою та просила судові рішення щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити його касаційну скаргу, прокурораОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.
Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу (ч. 1 ст. 433 КПК).
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412–414 цього Кодексу. 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається, зокрема, на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі ст. 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції дослідив зібрані у ньому докази в їх сукупності за критеріями, визначеними ч. 1 ст.  94 КПК, та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
У вироку суд навів показання свідка ОСОБА_8 , який працює на посаді начальника Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, про те, що ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді двохсот годин суспільно корисних робіт, накладеного на нього постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року. При цьому йому було видано направлення до Перелюбської сільської ради для відпрацювання накладеного стягнення, але той не з?явився до сільської ради у встановлені строки, а тому відносно нього 14 лютого 2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 1832 КУпАП та постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді п`яти діб адміністративного арешту. У подальшому ОСОБА_7 викликався на засідання виконкому Перелюбської сільської ради для направлення на відпрацювання, але від виконання накладеного стягнення останній відмовився, а також відмовився від ознайомлення з графіками виходу на суспільно корисні роботи. Крім того, до сектору пробації він за викликами в подальшому не з`являвся, а 15 травня 2019 року при перевірці за місцем проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 перебував вдома, на відпрацювання суспільно корисних робіт виходити відмовився, пояснивши це небажанням відпрацьовувати борг по сплаті аліментів. А тому було винесено подання про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та направлено матеріали до Корюківського відділку поліції.
Суд послався також на показання свідка ОСОБА_9 , який працює сільським головою Перелюбської сільської ради, про те, що ОСОБА_7 був присутній на засіданні виконкому, де розглядалось питання про відбування останнім двохсот годин суспільно корисних робіт. У ході розгляду питання ОСОБА_7 вів себе агресивно, повідомив, що у нього алергія на сміття і роботи він виконувати не хоче. На прохання надати довідку з медичного закладу з цього приводу він відмовився. Також ОСОБА_7 відмовився поставити свій підпис у графі виходу на виконання суспільно корисних робіт на березень 2019 року, після чого покинув засідання виконкому.
Крім того, на підтвердження встановлених обставин суд зазначив у вироку показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , котрі є  членами виконавчого комітету Перелюбської сільської ради, свідка ОСОБА_14 – секретаря та депутата Перелюбської сільської ради, показання яких аналогічні показанням свідка ОСОБА_9 .
Судом досліджено постанови Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 рокута від 28 березня 2019 року; довідку Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації», згідно з якою з ОСОБА_7 проведено відповідну бесіду та ознайомлено з порядком та умовами відбуття адміністративного стягнення у виді двохсот годин суспільно корисних робіт. Також ОСОБА_7 був попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від відбування суспільно корисних робіт, про свідчить його підпис.
У вироку судом наведено досліджені дані, що містились у направленні Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області за № 35/10/84-19 від 18 січня 2019 року; рішенні виконавчого комітету Перелюбської сільської ради від 19 березня 2019 року про відбування ОСОБА_7 з 20 березня 2019 року суспільно корисних робіт, відповідно до якого останній відмовився від виконання адміністративного стягнення і підписання графіка виходу на роботу; графіках відпрацювання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, де зазначено відповідні дні роботи по вісім годин в день; табелях виходу на роботу ОСОБА_7 за 2019 рік, з яких вбачається, що він жодного дня не працював, не приступив до виконання робіт, допустивши прогули.
Водночас суди першої та апеляційної інстанцій належно перевірили доводи обвинуваченого  ОСОБА_7 щодо невиконання ним адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку зі станом здоров`я та з наведенням відповідних мотивів обґрунтовано визнали їх безпідставними.
При цьому суди правильно вказали, що виписка із медичної карти амбулаторного хворого містить виключно дати звернення ОСОБА_7 за медичною консультацією, жодні застереження до фізичної роботи в ній відсутні.
Крім того, із досліджених місцевим судом довідок Корюківської ЦРЛ убачається, що у періоди, визначені графіками виходу на призначені суспільно корисні роботи у березні–липні 2019 року, ОСОБА_7 не звертався до лікувального закладу та не перебував на стаціонарному лікуванні; на диспансерному обліку з діагнозом «алергія» він не перебуває.
Зважаючи на показання свідків та письмові докази, суд обґрунтовано визнав безпідставними доводи обвинуваченого  ОСОБА_7 , якийвину не визнав, посилаючись на те, що до виконання суспільно корисних робіт не приступив, оскільки хворіє, має алергію на сміття і праця йому протипоказана.
Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд правильно встановив обставини кримінального провадження та згідно з положеннями ст. 374 КПК навів у вироку докази, на яких ґрунтується висновок про доведеність винуватості  ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.  3892 КК.
Доводи захисника про те, що  ОСОБА_7 не ознайомили з порядком та графіком виконання суспільно корисних робіт, а тому він не зміг їх відпрацювати, є безпідставними.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Перелюбської сільської ради про відбування суспільно корисних робіт ОСОБА_7 , якого прийнято до виконання адміністративного стягнення з 20 березня 2019 року, останній відмовився від виконання суспільно корисних робіт і підписання графіка виходу на роботу.
Виходячи з того, що ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення, попереджений про наслідки ухилення від відбування суспільно корисних робіт, отримав направлення до Перелюбської сільської ради для відпрацювання суспільно корисних робіт та, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 1832 КУпАП і обізнаним про наявність складених графіків виходу на роботу, яку він мав виконувати, не відпрацював без поважних причин жодної з двохсот годин суспільно корисних робіт, наведене свідчить про злісне ухилення від відбування цього адміністративного стягнення. 
Отже, вирок суду відповідає вимогам ст. 370 КПК та є законним, обґрунтованим і вмотивованим. 
Дії  ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ст. 3892 КК. 
Призначене  ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, за своїм видом та розміром є необхідним для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , надав на них вичерпні відповіді, навів мотиви, з яких виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими керувався. З наведеними в ухвалі апеляційного суду підставами, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, погоджується й колегія суддів касаційного суду.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би підставами для зміни або скасування судових рішень, не встановлено.
А тому касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441–442 КПК України, Суд
у х в а л и в:
Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020  року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 – без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                              ОСОБА_3