справа № 754/848/20
провадження № 22-ц/824/6733/2021
головуючий у суді І інстанції Садімон О.Б.
 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

    20 липня 2021 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд 1» про захист прав споживання, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до відповідача КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», в якому просили визнати незаконними дії відповідача щодо зняття з обліку у програмному комплексі КП «Київенерго» вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) та дії пов`язані з нарахуванням плати за спожиту послугу з централізованого опалення без врахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії вказаної квартири; зобов`язати відповідача поставити на облік у програмному комплексі КП «Київенерго» вузол розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600); зобов`язати відповідача здійснювати нарахування за спожиту послугу з централізованого опалення з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600); зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань за спожиту послугу з централізованого опалення з урахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) за період 2019-2020 роки; стягнути з відповідача моральну шкоду: на користь ОСОБА_1 - 16 800 грн.; на користь ОСОБА_3 - 16 800 грн.; на користь ОСОБА_2 - 8 000 грн.; на користь ОСОБА_4 - 8 000 грн.
В обґрунтування позову зазначали, що вони є співвласниками кв. АДРЕСА_1 , та споживачами комунальних послуг. У 2015 році позивачі прийняли рішення встановити вузол розподільного обліку теплової енергії, у зв`язку з чим звернулись до ПП «ПП ВІК» для розробки «Робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії». Вказаний проект було розроблено та погоджено з Структурним відокремленим підрозділом «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Житлобуд 1», після чого СПД ОСОБА_5 виконав роботи з влаштування вузла розподільного обліку теплової енергії в квартирі позивачів та введений в експлуатацію. Після вказаного звернулись до ПАТ «Київенерго» з проханням прийняти на облік засіб обліку теплової енергії SensoStar 2 за №54180600. Про факт прийняття на облік свідчать рахунки повідомлення. В 2019 році закінчився міжповірочний інтервал вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600), у зв`язку з чим позивачі звернулись до ТОВ «МЕГАВАТТ ЛТД» за послугою повірки. Лічильник було демонтовано, повірено, змонтовано, та опломбовано, видано відповідне Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинне до 25 квітня 2023 року. В листопаді 2019 року позивачі отримали листа від Структурного підрозділу «Енергозбут» КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», в якому позивачів просили надати акт обстеження із відповідними висновком. Позивачі повідомили відповідача про те, що в квартирі вузол розподільного обліку теплової енергії встановлений та введений в експлуатацію з 2015 року у відповідності до діючого на той час законодавства, акредитованим підприємством, із погодженням з ПАТ «Київенерго». В подальшому була здійснена виїзна перевірка фахівців РВЗ №6 СП «Енергозбут» КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», результатами якої став Акт обстеження. 
В листопаді 2019 року виявилось неможливо передати показники лічильника теплової енергії, у зв`язку з блокуванням вузла розподільного обліку теплової енергії з боку КП «Київтеплоенерго». На лист позивачів з приводу вказаного, відповідач повідомив, що у програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» знято з обліку вузли розподільного обліку теплової енергії в квартирі позивачів, у зв`язку з тим, що в будинку функціонує система опалення, в якій поєднано властивості вертикальної та горизонтальної схеми підключення. В подальшому при нарахуванні послуг відповідачем не були враховані показання законного вузла розподілу обліку теплової енергії в квартирі позивача. 
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із указаним рішенням суду позивачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  звернулись до суду із апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що вузли розподільного обліку в квартирі позивачів були встановлені, та прийняті в експлуатацію ще у 2015 році, натомість закон, на який посилається суд першої інстанції набув чинності 22 червня 2017 року. Тобто, судом першої інстанції порушується принцип незворотності дії нормативно правових актів в часі закріплений Конституцією України, оскільки на час встановлення вузла розподільного обліку у квартирі позивачів, діяли інші нормативно правові акти.
Також вказують, що в матеріалах справи не існує жодного експертного висновку щодо того, що система опалення в квартирі позивачів однотрубна з вертикальною розводкою змішаного типу, про що зазначив суд першої інстанції.
Зазначають, що в матеріалах справи містяться документи (додаток №3 до позову, копія «Робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії» РП-07/1802/2015 квартири АДРЕСА_1 ), в якому зазначено (лист 3) що внутрішня система розведення трубопроводів системи опалення виконано по «горизонтальній» схемі, у Акті ж з обстеження №13/11-03 від 13 листопада 2019 року зробленого фахівцями РВЗ №6СП «Енергозбуд» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», тобто самим відповідачем, (додаток №14 до позову) досить обережно зазначено, що система опалення виконана за «змішаною схемою», без жодних висновків щодо можливості або не можливості встановлення вузлів розподільного обліку в квартирі позивачів.
Заперечують проти обґрунтованості в оскаржуваному рішенні висновку суду про «однотрубність» системи опалення в квартирі позивачів, оскільки відсутні будь-які посилання на докази у підтвердження таких обставин.
8 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - адвоката Лелюх В.М., в якому відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Вказує, що позивачами до позовної заяви не було надано погодженого у встановленому порядку (відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент встановлення засобів обліку теплової енергії) акта про прийняття вузла обліку в експлуатацію. При цьому, п. 7.2.31 Правил 71 встановлено, що для допуску вузла обліку теплової енергії до експлуатації представник споживача, серед інших документів повинен надати проект на вузол обліку, погоджений з енергопостачальною організацією. Всупереч зазначеному, позивачем до позову не надано копії погодженого проекту, про який йде мова у позовній заяві.
Також вказує, що позивачами не надано копії ліцензії на постачання теплової енергії, виданої ТОВ «Житлобуд-1», а тому неможливо стверджувати, що у 2015 році вказане підприємство мало статус теплопостачальної організації, та, відповідно, мало повноваження на погодження таких проектів.
Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що врахування КП «Київтеплоенерго» показань вузла розподільного обліку теплової енергії у кв. АДРЕСА_2 неможливе з огляду на відсутність належного підтвердження відповідності встановленого розподільного обліку теплової енергії нормативним вимогам, що, як наслідок, призвело до некоректного обліку спожитої теплової енергії по відношенню до мешканців квартир без індивідуальних засобів обліку теплової енергії.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Дубина О.О. в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомленні шляхом телефонограми (а.с.217-218).
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що кв. АДРЕСА_1 на праві власності в рівних долях належить позивачам по справі.
У відповідності до доказів наданих позивачами в вказаній вище квартирі було встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600).
Звертаючись до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», позивачі просили визнати незаконними дії відповідача щодо зняття з обліку у програмному комплексі КП «Київенерго» вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) та дії пов`язані з нарахуванням плати за спожиту послугу з централізованого опалення без врахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії вказаної квартири; зобов`язати відповідача поставити на облік у програмному комплексі КП «Київенерго» вузол розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600); зобов`язати відповідача здійснювати нарахування за спожиту послугу з централізованого опалення з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600); зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань за спожиту послугу з централізованого опалення з урахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) за період 2019-2020 роки; стягнути з відповідача моральну шкоду: на користь ОСОБА_1 - 16 800 грн; на користь ОСОБА_3 - 16 800 грн; на користь ОСОБА_2 - 8 000 грн; на користь ОСОБА_4 - 8 000 грн.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до КП Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа - ТОВ «Житлобуд 1» про захист прав споживання, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов висновку, що врахування КП "Київтеплоенерго" показань вузла розподільного обліку теплової енергії у кв. АДРЕСА_1 неможливе з огляду на відсутність належного підтвердження відповідності встановленого розподільного обліку теплової енергії нормативним вимогам, що, як наслідок, призвело до некоректного обліку спожитої теплової енергії по відношенню до мешканців квартир без індивідуальних засобів обліку теплової енергії. Таким чином, дії відповідача КП "Київтеплоенерго" щодо неврахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії у кв. АДРЕСА_1 при розрахунку оплати за централізоване опалення є правомірним.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони не відповідають встановленим дійсним обставинам справи, дослідженим в судовому засіданні доказам та вимогам матеріального права, з огляду на наступне.
Згідно пункту 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).
Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.
Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.
Відповідно до статті 1 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»:
вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);
вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.
Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.
У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.
Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.
Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.
Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії.
Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.
Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.
Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.
З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018 року, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік.
Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Крім того, Порядок № 829 не передбачає зняття з обліку тих лічильників споживачів, які були погоджені та взяті на облік до набуття чинності цієї постанови, та не встановлює заборони щодо врахування показників по даним лічильникам, які надаються споживачами.
Також, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку №829.
Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії).
Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивачів, встановленого в належній їм на праві власності квартирі АДРЕСА_1 ТОВ "Житлобуд 1" згідно проекту, який був погоджений, взятого на облік ПАТ " Київенерго" та опломбованого 18 червня 2019 року.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил.
Відповідно до вимог абзацу п`ятого пункту 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.
Встановлений в квартирі позивачів теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ ЕN 1434. Вказане свідоцтво чинне до 25 квітня 2023 року.
Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника в належній на праві власності  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4  квартирі  АДРЕСА_1 та проведення нарахування їм  оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон без урахування щомісячних показників лічильника SensoStar 2 за №54180600, є неправомірними. Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції щодо правомірності вказаних дій відповідача та про відмову в задоволенні позову в цій частині є обґрунтованими.
З огляду на неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивачів приладу обліку теплової енергії та нарахування їм оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2020 року без урахування щомісячних показників лічильника, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про обґрунтованість позовних вимог позивачів в частині поновлення порушеного права шляхом зобов`язання відповідача поставити на облік у програмному комплексі Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київенерго» вузла розподільного обліку теплової енергії.
Оскільки положеннями абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, передбачено, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил, виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Позивач зазначив, а відповідач підтвердив, що після повірки позивачами надавались показання засобів обліку для оплати за надані послуги, які відповідач ігнорував, тому вимоги про зобов`язання Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань за спожиту послугу з централізованого опалення з урахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) за період 2019-2020 роки підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на нормах законодавства.
Проте, що стосується вимог про зобов`язання  відповідача здійснювати нарахування за спожиту послугу з централізованого опалення з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600), колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Вимога про зобов`язання Комунального підприємства "Київтеплоенерго" здійснювати позивачам нарахування показань вузла розподільного обліку за теплопостачання у подальшому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право.
У відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).
При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.
Встановивши, що права позивачів було порушено, колегія апеляційного суду визнає обґрунтованими вимоги позову про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди. Так, внаслідок нарахування відповідачем за послуги з централізованого опалення без врахування показань законного вузла обліку теплової енергії в квартирі позивачів, яке апеляційним судом визнано незаконним, позивачі зазнали моральних переживань, необхідність звернення до відповідача і суду за захистом порушених прав, у зв`язку з чим порушено звичайний порядок організації їх життя щодо необхідності докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав і відновлення попереднього стану. Тому колегія суддів вбачає наявність причинного зв`язку між винними діями відповідача і наслідками, про які зазначали позивачі. Крім того, колегія апеляційного суду не вбачає підстав для зміни заявленої позивачами суми моральної шкоди, що підлягає до стягнення.
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачів підлягає частковому задоволенню, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, визнання незаконними дії Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку у програмному комплексі Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київенерго» вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) та зобов`язання Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» поставити на облік у програмному комплексі Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київенерго» вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600); зобов`язання Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань за спожиту послугу з централізованого опалення з урахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) за період 2019-2020 роки та стягнення з Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» моральної шкоди на користь ОСОБА_1 16 800 грн, на користь ОСОБА_3 - 16 800 грн, на користь ОСОБА_2 - 8 000 грн, на користь ОСОБА_4   - 8 000 грн.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України " Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої хвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно  вимог частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на те, що позивачі звільнені від сплати судового збору при поданні позову та апеляційної скарги, за результатами апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції про відмову в позові скасоване та постановлено нове судове рішення про часткове задоволення позову (задоволено три немайнові вимоги та одна майнова), судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог 5 044,80  грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
 
Керуючись ст.ст. 367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Позов  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.
Визнати незаконними дії Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку у програмному комплексі Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київенерго» вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) та зобов`язати Комунальне підприємство Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» поставити на облік у програмному комплексі Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київенерго» вузол розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600).
Зобов`язати Комунальне підприємство Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань за спожиту послугу з централізованого опалення з урахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) за період 2019-2020 роки.
Стягнути з Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (код ЄДРПОУ 40538421) моральну шкоду на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у розмірі 16 800 (шістнадцять тисяч вісімсот) грн, на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )  - 16 800 (шістнадцять тисяч вісімсот) грн, на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )  - 8 000 (вісім тисяч) грн, на користь ОСОБА_4  (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 )  - 8 000 (вісім тисяч) грн.
У задоволенні решти позовних вимог  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (код ЄДРПОУ 40538421) в дохід держави 5 044 (п`ять тисяч сорок чотири) грн  80 коп. судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
 
Повний текст постанови складений 23 липня 2021 року.

Головуючий                                                                     Т.О. Писана
 
Судді                                                                                  К.П. Приходько
 
                                                                                            С.О. Журба