ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4208/21 Справа № 204/8979/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 5

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Акцент», ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А : 

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Акцент», ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 24 травня 2006 року ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 102, відповідно до якого вона отримала кредит розмірі 19 000 доларів США строком до 23 травня 2016 року. Процентна ставка за кредитним договором була визначена на рівні 10,75 % річних, без врахування комісії банку. Метою кредитування було придбання нерухомості на вторинному ринку. Того ж самого дня, між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, відповідно до якого останній взяв на себе зобов`язання поручителя за невиконання кредитного договору № 102 від 24 травня 2006 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 .. 
Крім того, 24 травня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 102, в якому об`єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 передається в заставу по зобов`язанням в рамках кредитного договору № 102 від 24 травня 2006 року. За рахунок кредитних коштів у сумі 19 000 доларів США позивачем була придбана квартира АДРЕСА_1 , для проживання в ній. 
Внаслідок чисельних девальвацій національної валюти позивач була не в змозі в повному обсязі виконувати взяті на себе фінансові зобов`язання. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за Кредитним договором № 102 від 24 травня 2006 року в сумі 180418,08 грн.. Рішення набрало чинності 25.07.2014 року. 
В подальшому, без відкриття відповідного виконавчого провадження на підставі рішень Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, без проведення публічних торгів, вчинення виконавчого напису спірна квартира була перереєстрована. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 листопада 2019 року приватний нотаріус ДМНО Ричка Ю.О. на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , зареєструвала право власності (як державний реєстратор) на спірну квартиру за ОСОБА_3 .. Таким чином, позивачка вважає, що відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства України, діючи в супереч іпотечному договору № 102 від 24 травня 2006 року, ігноруючи рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, здійснив відчуження квартири, яка належала на праві власності позивачеві ОСОБА_1 ..
Враховуючи викладене, позивачка просила визнати незаконними дії ТОВ «Дельта Банк» щодо укладання договору купівлі-продажу нерухомою майна, а саме квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 , від 08 листопада 2019 року; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 із виключенням відповідного розділу; визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ..
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..
Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_3 набув право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 08 листопада 2019 року, укладеним з ТОВ «ФК «АКЦЕНТ». З вказаного вбачається, що ОСОБА_3 не вчиняв правочинів з ТОВ «Дельта Банк», а тому вимога про визнання неправомірними дій ТОВ «Дельта Банк» з укладення договору купівлі – продажу квартири є безпідставними та такими, які задоволенню не підлягають. Суд першої інстанції вказав, що рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Акцент» на нерухоме майно – спірну квартиру ОСОБА_1 не оскаржувала, а тому наявність не скасованого рішення державного реєстратора, на підставі якого був здійснений перехід права власності на квартиру від ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Акцент» не дає підстав вважати, що квартира вибула з володіння позивачки поза її волею. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 — ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що значна різниця між безспірною заборгованістю та вартістю об`єкта іпотеки — спірної квартири вказує на незаконність дій з боку відповідачів, незаконний продаж квартири, яка належала позивачці. Крім того, апелянт вказує, що під час звернення стягнення на предмет іпотеки — спірну квартиру з боку ТОВ “Акцент” не були виконані всі умови, передбачені договором Іпотеки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Акцент» на спірну квартиру ОСОБА_1 не оскаржувала, а тому наявність не скасованого рішення державного реєстратора, на підставі якого був здійснений перехід права власності на квартиру від ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Акцент» не дає підстав вважати, що квартира вибула з володіння позивачки поза її волею. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі – продажу від 24 травня 2006 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_4 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
24 травня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 102, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у сумі 19000 доларів США, строком на 120 місяців, дата повернення кредиту 23 травня 2016 року, мета кредитування – придбання нерухомості на вторинному ринку. Процентна ставка за користування кредитом – 10,75% річних. Комісія за надання кредиту 1% від суми кредиту. Повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менше 158, 33 доларів США 33 цента, по 10 число кожного місяця.
Відповідно до Додаткового договору від 24 травня 2006 року до кредитного договору № 102 від 24 травня 2006 року, позивальник доручив банку щомісячно до 10 числа включно, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, та в день остаточного повернення кредиту, здійснювати договірне списання зі свого рахунку коштів в сумах, необхідних для повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом.
Відповідно до договору поруки № 102 від 24 травня 2006 року, укладеного ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 (поручитель), ОСОБА_1 (боржник), поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 102 від 24 травня 2006 року, за яким останній зобов`язаний до 23 травня 2016 року повернути кредит у розмірі 19000 доларів США, сплатити проценти в розмірі 17,75% річних, штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. У випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової претензії з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які поручитель зобов`язаний сплатити заборгованість.
Встановлено, що 24 травня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 102, предметом якого є квартира розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 34,7 кв.м. Сторони оцінюють предмет іпотеки у 133000 грн..
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за Кредитним договором № 102 від 24 травня 2006 року в сумі 180418,08 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 118438,60 грн.; відсотки - 61979,48 грн.
Відповідно до Протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-03-18-000070-b від 15 травня 2019 року, власник активів ПАТ «Дельта Банк», виставив лот: право вимоги за кредитним договором № 102 від 24 травня 2006 року, укладеним з фізичною особою. Забезпечення: 1. Квартира загальною площею -34,7 кв.м., житловою площею – 23,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Іпотекодавцем є позичальник. Договір поруки з фізичною особою Продаж відбувається за згодою заставодержателя. Переможець електронних торгів ТОВ «Фінансова компанія «Акцент».
Відповідно до договору № 1466/К купівлі – продажу прав вимоги від 05 червня 2019 року ПАТ «Дельта Банк» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2019-03-18-000070-b від 15 травня 2019 року передало у власність ТОВ «Фінансова компанія «Акцент» права вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах наведених у додатку № 1 до договору.
Згідно Додатку № 1 до Договору № 1466/К купівлі –продажу прав вимоги від 05 червня 2019 року, передано права вимоги за: кредитним договором № 102 від 24 травня 2006 року, боржник ОСОБА_1 ; іпотечним договором № 102 від 24 травня 2006 року, заставодавець ОСОБА_1 ; договором поруки № 102 від 24 травня 2006 року, поручитель ОСОБА_4 ..
Відповідно до договору відступлення прав вимоги за договором поруки від 05 червня 2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Акцент» набуло право вимоги за договором поруки № 102 від 24 травня 2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 , в якості забезпечення виконання зобов`язання позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 102 від 24 травня 2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами до нього, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та боржником, право вимоги за якими перейшло до АТ “Дельта Банк” на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк».
Відповідно до договору відступлення права вимоги від 05 червня 2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передало ТОВ «ФК «Акцент» право вимоги за іпотечним договором № 102 від 24 травня 2006 року, що укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , в якості забезпечення виконання зобов`язання останньої за кредитним договором № 102 від 24 травня 2006 року, з усіма додатками та доданими угодами до нього.
Згідно Акту приймання – передачі кредитної справи, відповідно до договору № 1466/К купівлі – продажу прав вимоги від 05 червня 2019 року, продавець/первісний кредитор ПАТ «Дельта Банк» передало покупцю/новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Акцент» кредитну справу № 102 від 24 травня 2006 року по позичальнику ОСОБА_1 ..
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, 24 травня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. зареєстровано іпотеку у Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер іпотеки:3249711, 24.05.2006. Об`єкт нерухомого майна – квартира за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку. Боржник – ОСОБА_1 , іпотекодержатель – ТОВ «Фінансова компанія «Акцент».
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 05 червня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає: 14817, 79 доларів США – сума заборгованості за кредитом; 16338, 51 Доларів США – заборгованість за відсотками; 26872, 63 грн. – заборгованість за комісіями; 301674, 78 грн. – пеня; 5169, 32 грн. – штраф за порушення умов договору.
ТОВ «ФК «Акцент» на адреси ОСОБА_1 та на адресу ОСОБА_4 направляло повідомлення про зміну кредитора. Повідомлення отримано ОСОБА_1 15 червня 2019 року, ОСОБА_4 , повідомлення не отримано, повернено за закінченням строку зберігання.
04 вересня 2019 року ТОВ «ФК «Акцент» надіслано на адресу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень умов кредитного договору № 102 від 24 травня 2006 року, в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення повідомлення отримано ОСОБА_1 04 жовтня 2019 року.
Відповідно до інформації КП «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації» від 24 жовтня 2019 року № 15020, станом на 31 грудня 2012 року, за адресою: АДРЕСА_5 , містяться відомості про право приватної власності: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 жовтня 1997 року, виданого ВАТ Будівельно – монтажний трест № 17, згідно розпорядження № П-1156, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 325п за реєстровим № 23.
Відповідно до інформації Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 06 листопада 2019 року № 14/5 -12269, відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 06 листопада 2019 року зареєстровані особи відсутні.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 07 листопада 2019 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , 04 листопада 2019 року зареєстровано за ТОВ «ФК «Акцент» на підставі договору відступлення права вимоги за іпотечним договором № 102, серія та номер: 418, виданого 05 червня 2019 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В.; іпотечний договір №102, серія та номер:4114, виданий 24 травня 2006, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковська Н.М..
Відповідно до договору купівлі – продажу квартири від 08 листопада 2019 року ТОВ «ФК «АКЦЕНТ» передав у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 . Відчужуване майно належить продавцю на підставі іпотечного договору № 102, посвідченого 24 травня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М. за реєстровим №4114, Договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором № 102, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М. 24 травня 2006 року, зареєстрованим за реєстровим № 4114, посвідченого 05 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. за реєстровим № 418, право власності зареєстроване в реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 листопада 2019 рок приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., номер запису про право власності 34005750, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1953823812101. Продаж майна здійснено за 299461 грн..
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 листопада 2019 року квартира за адресою: АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_3 ..
Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначала, що ТОВ «Дельта Банк», порушуючи вимоги чинного законодавства, діючи всупереч іпотечного договору № 102 від 24 травням 2006 року, здійснило відчуження квартири, що належить їй на праві власності та просила визнати незаконними дії ТОВ «Дельта Банк» щодо укладання договору купівлі- продажу квартири із ОСОБА_3 від 08 листопада 2019 року.
Однак, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 08 листопада 2019 року, укладеним з ТОВ «ФК «АКЦЕНТ».
Встановивши, що ОСОБА_3 не вчиняв правочинів з ТОВ «Дельта Банк», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги про визнання неправомірними дій ТОВ «Дельта Банк» з укладення договору купівлі – продажу квартири з ОСОБА_3 , є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.ст. 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Зазначений засіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.
Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених ЦК України.
Правовий аналіз положень ст. 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до не власника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.
Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено право володіння, користування та розпорядження одночасно.
Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річ, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець (як добросовісний, так і недобросовісний).
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а стаття 388 цього Кодексу встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача
Правило ч.1 ст. 388 ЦК України стосується випадків, коли набувач за відплатним договором придбав в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Встановлено, що ТОВ «ФК «Акцент» набуло право вимоги за кредитним договором та забезпечувальними договорами на підставі протоколу електронного аукціону між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Акцент». 
На підставі зазначеного протоколу електронного аукціону між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Акцент» були укладені: договір № 1466/К купівлі-продажу прав вимоги від 05 червня 2019 року, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» продало, а ТОВ «ФК «Акцент» придбало право вимоги за кредитним договором та інші права, що випливають із права вимоги; договір від 05 червня 2019 року про відступлення прав вимоги за іпотечним договором; договір від 05 чеврня 2019 року про відступлення прав вимоги за договором поруки.
04 листопада 2019 року ТОВ «ФК «Акцент» подало приватному нотаріусу ДМНО Ричка Ю.О. заяву про реєстрацію за собою права власності на предмет іпотеки – квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
На підставі вказаної заяви та доданих документів державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус ДМНО Ричка Ю.О. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 листопада 2019 року (номер запису про право власності: 34005750), відповідно до якого вирішено провести державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ТОВ «ФК «Акцент».
Рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Акцент» на нерухоме майно – спірну квартиру ОСОБА_1 не оскаржувала.
Наявність не скасованого рішення державного реєстратора, на підставі якого був здійснений перехід права власності на квартиру від ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Акцент» не дає підстав вважати, що квартира вибула з володіння позивача поза її волею.
Встановивши вказані обставини справи суд вірно вказав на відсутність законних підстав для витребування квартири у останнього власника ОСОБА_3 ..
Твердження позивачки, щодо неправомірності набуття права власності на іпотечне майно ТОВ «ФК «Акцент» суд вірно не взяв до уваги в якості підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки вони виходять за межі предмету позову у даній справі. Вимог про скасування рішення державного реєстратора та вчиненого на його підставі запису про право власності ТОВ «ФК «Акцент» на спірну квартиру ОСОБА_1 не заявляла.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 із виключенням відповідного розділу та визнання права власності на квартиру за нею, так як позивачкою не було оскаржено рішення державного реєстратора та вчиненого на його підставі запису про право власності ТОВ «ФК «Акцент».
Доводи апелянта в скарзі про те, що суд першої інстанції  не взяв до уваги ту обставину, що значна різниця між безспірною заборгованістю та вартістю об`єкта іпотеки — спірної квартири вказує на незаконність дій з боку відповідачів, незаконний продаж  квартири, яка належала позивачці, а також те, що під час звернення стягнення на предмет іпотеки — спірну квартиру з боку ТОВ “Акцент” не були виконані всі умови, передбачені договором Іпотеки, - колегія суддів вважає безпідставними, необґрунтованими, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі. Більш того, суд першої інстанції на кожну вимогу позивачки дав чіткі та обґрунтовані відповіді, які відповідають вимогам закону та доказам, які містяться в матеріалах справи. 
Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення. 
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

                                                        П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 — залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко