УХВАЛА

23 липня 2021 року 
м. Київ

Справа № 910/11905/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянув без виклику учасників справи заяву Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про відвід суддів Селіваненка В. П. (головуючий), Булгакової І. В., Львова Б. Ю.
від розгляду касаційної скарги Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю 
на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021
у справі № 910/11905/20
за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк"
до: 
1.  ОСОБА_1 ;
2. Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю
про стягнення 7 097 868,68 євро
та за зустрічним позовом  ОСОБА_1 
до Акціонерного товариства "Альфа-Банк"
про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

11.06.2021 Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - Фірма "Т.М.М.") звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 910/11905/20 у частині задоволення первісних позовних вимог та прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства "Альфа-Банк"                (далі - АТ "Альфа-Банк") про стягнення 7 097 868,68 євро відмовити повністю.

Одночасно скаржник просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Фірми "Т.М.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 910/11905/20 було визначено колегію суддів у складі: Селіваненка В. П. - головуючий, суддів Булгакової І. В., Львова Б. Ю., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.06.2021.

Ухвалою Верховного Суду від 23.06.2021, з поміж іншого, відкрито касаційне провадження у справі № 910/11905/20 за касаційною скаргою Фірми "Т.М.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 та призначено її розгляд на 17.08.2021.

19.07.2021 до Верховного Суду надійшла заява АТ "Альфа-Банк" б/н від 12.07.2021 про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Селіваненка В. П. (головуючий), Булгакової І. В., Львова Б. Ю. від розгляду касаційної скарги Фірми "Т.М.М." у справі № 910/11905/20.

Заява АТ "Альфа-Банк" обґрунтована наявністю обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Селіваненка В. П. (головуючий), Булгакової І. В., Львова Б. Ю., які розглядаючи в такому ж складі апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." у справі № 873/41/19, за твердженням заявника, прийняли до уваги лише доводи апелянта та не надали жодної оцінки аргументам                                АТ "Альфа-Банк". Також заявник висловлює сумнів щодо порушення порядку визначення складу суду для касаційного розгляду справи № 910/11905/20, оскільки склад колегії суддів у цій справі є ідентичним складу колегії у справі           № 873/41/19.

У якості нормативної підстави для відводу заявник визначив приписи пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

На підставі розпорядження заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 19.07.2021 № 29.3-02/2047 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи                                 № 910/11905/20 у зв`язку з відпусткою судді Булгакової І. В.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Фірми "Т.М.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 910/11905/20 було визначено колегію суддів у складі: Селіваненка В. П. - головуючий, суддів Бенедисюка І. М., Львова Б. Ю., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 19.07.2021.

Верховний Суд у складі колегії суддів: Селіваненко В. П. - головуючий, судді Бенедисюк І. М., Львов Б. Ю., визнав заяву АТ "Альфа-Банк" необґрунтованою та ухвалою від 20.07.2021 справу № 910/11905/20 передав на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід суддів.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви                         АТ "Альфа-Банк" про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Селіваненка В. П. (головуючий), Булгакової І. В., Львова Б. Ю. від розгляду касаційної скарги Фірми "Т.М.М." у справі № 910/11905/20 визначено суддю Банаська О. О., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 21.07.2021.

Згідно з частинами другою, третьою статті 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами частин сьомої, восьмої статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши заяву АТ "Альфа-Банк" про відвід колегії суддів від розгляду касаційної скарги Фірми "Т.М.М." у справі № 910/11905/20 суд дійшов таких висновків.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту    1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Частиною третьою статті 38 ГПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді. 

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті поданої заяви про відвід, зокрема доводів заявника щодо прийняття колегією суддів рішення у справі №873/41/19 без врахування доводів заявника суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак сама по собі незгода учасника справи із процесуальними рішеннями суддів в іншій справі не свідчить про їх упередженість чи необ`єктивність та не є підставою для відводу відповідно до наведених норм ГПК України. 

Надаючи оцінку доводам заявника щодо дотримання порядку визначення колегії суддів для розгляду справи № 910/11905/20 суд приймає до уваги, що частинами першою, другою, третьою статті 32 ГПК України встановлено, що  визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 6 ГПК України, у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції з 15.12.2017) визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Згідно з підпунктом 2.3.2. пункту 2.3. розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями) (далі - Положення) визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); повторного автоматизованого розподілу судових справ. Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Підпунктом 2.3.11. пункту  2.3. розділу ІІ Положення передбачено, якщо розгляд справи здійснюється колегіально, склад колегії суддів визначається автоматизованою системою.

У підпункті 2.3.23. пункту 2.3. розділу ІІ Положення визначено, що якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді визначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності). Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності). Якщо збори суддів визначили склади постійно-діючих колегій, то автоматизована система визначає склад колегії з числа суддів основного складу. У разі неможливості визначити необхідну кількість суддів з числа суддів основного складу, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа резервних суддів даної колегії. У разі неможливості визначити склад колегії з числа суддів основного складу та резервних суддів, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності). Результатом автоматичного визначення складу колегії суддів є протокол автоматичного визначення складу колегії суддів (додаток 2), що автоматично створюється автоматизованою системою.

Згідно з пунктом 1.7 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді затвердженими постановою Пленуму Верховного Суду від 14.12.2017 № 8 визначення судді-доповідача (колегії суддів) для розгляду судових справ здійснюється АСДС під час реєстрації документів відповідальною особою секретаріату відповідного касаційного суду або Великої Палати - користувачем АСДС, який має відповідні функціональні обов`язки та права (далі - відповідальна особа), а також в інших випадках необхідності визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу з урахуванням спеціалізації (за наявності).

Частиною другою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно із частинами четвертою та восьмою статті 15 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб. Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи та в розподіл справ між суддями має наслідком відповідальність, встановлену законом.

За змістом частини шістнадцятої статті 32 ГПК України результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Тобто законодавець передбачив формування колегії суддів для розгляду справ, так само як і заміну судді, який з поважних причин не може брати участі у розгляді справи (перебування судді у відпустці, на лікарняному, у відрядженні чи закінчення терміну повноважень), із залученням інших суддів цього суду, виключно автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності.

Із наведеного вище вбачається, що судді не мають будь-яких нормативно встановлених механізмів формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із матеріалів справи слідує, що автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/11905/20 було визначено колегію суддів у складі: Селіваненко В. П. - головуючий суддя, суддів Булгакової І. В., Львова Б. Ю., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.06.2021.

З огляду на вказане вище та приймаючи до уваги, зокрема витяг з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.06.2021 убачається, що порядок визначення складу суду для розгляду касаційної скарги Фірми "Т.М.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 910/11905/20 порушений не був, оскільки відбувся у відповідності до ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою пленуму Верховного Суду від 14.12.2017 № 8, а тому безпідставними є доводи заявника про недотримання порядку визначення колегії суддів для розгляду цієї справи.

За результатами розгляду заяви АТ "Альфа-Банк" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Селіваненка В. П. (головуючий), Булгакової І. В., Львова Б. Ю. від розгляду касаційної скарги            Фірми "Т.М.М." у справі № 910/11905/20 суд дійшов висновку, що доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які свідчать про порушення порядку визначення суддів для розгляду справи чи викликають сумнів у неупередженості суддів та могли б бути підставою для їх відводу у розумінні статті 35 ГПК України. 
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви                     АТ "Альфа-Банк" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Селіваненка В. П. (головуючий), Булгакової І. В.,              Львова Б. Ю. від розгляду касаційної скарги Фірми "Т.М.М." у справі                                № 910/11905/20 слід відмовити.
Керуючись статтями 35, 39, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Альфа-Банк" б/н від 12.07.2021 про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Селіваненка В. П. (головуючий), Булгакової І. В., Львова Б. Ю. від розгляду касаційної скарги Фірми "Т.М.М." у справі № 910/11905/20.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    О. О. Банасько