ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 р.	Справа № 520/4757/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання  Ковальчук А.С.
представника позивача Ковтун А.С.
представника відповідача Гордейчук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області,утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 03.06.21 по справі № 520/4757/19
за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України      
до Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№25)"                      
про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Через канцелярію суду надійшла заява від представника Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№25)" про розстрочку виконання судового рішення, в якій просив суд:
- розстрочити виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 р. по справі №520/4757/19 шляхом розстрочення сплати заборгованості у сумі 2 988 921 (два мільйони дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн. 41 коп. на один рік за наступним графіком: до 24.06.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.07.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.08.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.09.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.10.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.11.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.12.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.01.2022 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.02.2022 - 50000,00 (п`ятдесят тисяч 00 коп.); до 24.03.2022 - 50000,00 (п`ятдесят тисяч 00 коп.); до 24.04.2022 - 100000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.); до 24.05.2022 - 100000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.); до 24.06.2022 - 2 592 921,41 (два мільйони п`ятсот дев`яносто дві тисячі дев`ятсот двадцять одна гривня 41 копійка).
В обґрунтування заяви зазначив, що на теперішній час сплата боргу, у таких обсягах, ставить під загрозу не тільки виконання зобов`язань по сплаті податкового боргу, а й дієздатність самого Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№25)". На підставі викладеного просив задовольнити заяву в повному обсязі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 року заяву представника Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№25)" про розстрочку виконання судового рішення по справі №520/4757/19 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" про стягнення податкового боргу - задоволено.
Розстрочено виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 р. по справі №520/4757/19 шляхом розстрочення сплати заборгованості у сумі 2 988 921 (два мільйони дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн. 41 коп. на один рік за наступним графіком: до 24.06.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.07.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.08.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.09.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.10.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.11.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.12.2021 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.01.2022 - 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.); до 24.02.2022 - 50000,00 (п`ятдесят тисяч 00 коп.); до 24.03.2022 - 50000,00 (п`ятдесят тисяч 00 коп.); до 24.04.2022 - 100000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.); до 24.05.2022 - 100000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.); до 24.06.2022 - 2 592 921,41 (два мільйони п`ятсот дев`яносто дві тисячі дев`ятсот двадцять одна гривня 41 копійка).
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та відмовити відповідачу у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що норми статті 100 ПКУ, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу шютника податків є спеціальними нормами щодо доказів на підтвердження існуфння підстав для
відстрочення податкового боргу.
Дані твердження знайшли своє відображення в тексті оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. Однак судом не було належним чином здійснено аналіз доказів, що призвело до порушення норм матеріального права визначених податковим законодавством.
Згідно з п. 100.4 ст. 100 ПКУ підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість надходжень до відповідного /бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, Протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.
Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2016 № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу», визначено Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.
Відповідач вважає, що вказаним переліком встановлено що є підставою для відстрочення чи розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника, а також встановлений перелік належних доцазів на підтвердження наявності вказаних обставин. 
Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що Державна установа «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» є державною установою віднесеної до сфери управління Міністерства юстиції України та здійснює діяльність у сфері юстиції та правосуддя. Відповідач функціонує за рахунок коштів платників податків і на 100% фінансується з бюджету та виконує важливу соціальну функцію забезпечуючи утримання, перевиховання соціально-небезпечних елементів. У відповідності до кошторисів за 2017-2021р. в установи відсутні будь-які кошти на додаткові видатки, у тому числі щодо погашення заборгованості з податків у розмірі 2988921,41 грн. (два мільйони дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня 41 копійка).
Окремого власного підприємства в Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» немає, додаткові джерела наповнення дохідної частини відсутні, господарською діяльністю Відповідач не займається.
Крім того, вбачається, що за останні роки (2017-2021 роки) Державна установа «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» має стійкі негативні фінансові показники, що призводить до стійкого дефіциту фінансових показників. Даний факт підтверджується балансами та звітами про фінансові результати за 2017-2020 роки.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник позивача, наполягав на відмові в задоволенні заяви про розстрочення судового рішення.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 р. позовну заяву адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області до Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" про стягнення податкового боргу задоволено.
Стягнуто до бюджету кошти у розмірі 2 988 921 (два мільйони дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн. 41 коп. в рахунок погашення податкового боргу з Державної установи Олексіївська виправна колонія №25(код 08564541, місцезнаходження: вул. Кюї Цезаря, буд. 44, м. Харків, 61051), з усіх відкритих розрахункових рахунків.
Розстрочено виконання судового рішення шляхом стягнення з Державної установи Олексіївська виправна колонія №25(код 08564541, місцезнаходження: вул. Кюї Цезаря, буд. 44, м. Харків, 61051) заборгованості у розмірі 12000,00 (дванадцять тисяч) грн. кожного місяця до повного погашення заборгованості.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 апеляційну скаргу задоволено, рішення ХОАС від 21.01.2021 скасовано в частині розстрочення рішення.
Розглядаючи заяву, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч. 3 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Отже, підставою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим адміністративним судом способом. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.
Під встановленням або зміною способу чи порядку виконання судового рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, раніше встановленим судом.
Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.
Як встановлено судом зі змісту заяви, підставою для звернення з останньою до суду є скрутне матеріальне становище заявника.
Окрім того, суд наголошує, що Державна установа Олексіївська виправна колонія №25 має намір добровільно здійснювати погашення суми боргу. Проте заявником зазначено, що рішенням Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області №1720304600082 від 18.01.2017 року віднесено Державну установу Олексіївська виправна колонія №25 до неприбуткових організацій. Також Державна установа Олексіївська виправна колонія №25 є державною установою віднесеної до сфери управління Міністерства юстиції України та здійснює діяльність у сфері юстиції та правосуддя. Заявник функціонує за рахунок коштів платників податків і на 100% фінансується з бюджету та виконує важливу соціальну функцію забезпечуючи утримання, перевиховання соціально-небезпечних елементів. На теперішній час сплата боргу, у таких обсягах, ставить під загрозу не тільки виконання зобов`язань по сплаті податкового боргу, а й дієздатність самої установи. Розуміючи зазначені труднощі заявник звернувся до суду з цією заявою.
Розстрочивши виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду по справі №520/4757/19 та підтверджують відсутність у відповідача можливості сплатити податковий борг.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для розстрочення виконання судового рішення з наступних підстав.
У відповідності до ч.1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Приписами ч.1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
Таким чином, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан.
Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площинні процесуального права. 
Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу.Статтею 5 ПК України, яка встановлює співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, п. 5.2 цієї статті передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цьогоКодексу, для регулювання відносин оподаткування .
Таким чином, нормистатті 100 ПК України, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для відстрочення податкового боргу (п. 100.5 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (п.100.7 ПК України).
Відповідно до пунктів100.4і 100.5 статті100 ПК Українипостановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235затверджений Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.
Колегія суддів приймає до уваги посилання скаржника на порушення судом першої інстанції положень пунктів100.5,100.7статті100 ПК України, оскільки зазначені норми врегульовують загальні підстави відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу. 
Разом з цим, колегія суддів зауважує, що підстави для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлені КАС України, які регулюють загальні підстави відстрочення чи розстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу, не є вичерпними й мають застосовуватись в сукупності з нормами матеріального права.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 805/1779/15-а та узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 809/927/14.
Розділом І Переліку встановлені обставини, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника, а також документи, які підтверджують зазначені обставини.
Слід зазначити, що у відповідній заяві Державна установа "Олексіївська виправна колонія (№25)" не зазначила жодної з підстав, передбачених спеціальними нормами законодавства (ПК України та Переліком), що, зокрема, заявником не заперечується.
Так, в обгрунтування заяви про розстрочення судового рішення, відповідач зазначає, що Державна установа «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» є державною установою, віднесеної до сфери управління Міністерства юстиції України та здійснює діяльність у сфері юстиції та правосуддя. Відповідач на 100% фінансується з бюджету та виконує важливу соціальну функцію, забезпечуючи утримання, перевиховання соціально- небезпечних елементів. У відповідності до кошторисів за 2017-2020р. в установи відсутні будь-які кошти на додаткові видатки, у тому числі щодо погашення заборгованості з податків у розмірі 2988921,41 грн. Окремого власного підприємства в Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» немає, додаткові джерела наповнення дохідної частини відсутні, господарською діяльністю відповідач не займається. Відсутність належного фінансування з боку держави для сплати податків може призвести до дестабілізації роботи Олексіївської виправної колонії № 25.   
Колегія суддів зауважує, що відповідач лише зазначає про тяжкий фінансовий стан, наявність дебіторської заборгованості зі сплати бюджетних коштів, однак не надає належних пояснень того, яким чином розстрочення судом сплати податкового боргу в сумі 2 988 921грн. 41 коп. сприятиме сплаті наявного податкового боргу, а також яких заходів вживає підприємство для сплати саме цього боргу. Зазначивши про те, що підприємство очікує позитивних фінансових результатів, не надано жодних документів на підтвердження таких висловлень.
Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.03.2019 по справі №809/927/14, від 24.01.2019 по справі №813/3195/14, згідно яких, збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення. З огляду на викладене, посилання позивача та суду першої інстанції на перебування підприємства у скрутному фінансовому становищі, є непринйятними, оскільки не можуть підтвердити наявність достатніх підстав для розстрочення виконання судового рішення.
З огляду на встановлені обставини та вищенаведені норми, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для розстрочення відповідачу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року по справі № 520/4757/19, яким стягнуто податковий борг в сумі 2 988 921,41 грн, що в свою чергу свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції в частині наявності підстав для розстрочення виконання судового рішення.
Враховуючи викладене, колегією суддів не встановлено обставин можливості розстрочення виконання судового рішення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язанийз належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення, зробив передчасні висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 року по справі № 520/4757/19, прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, а заява відповідача про розстрочення судового рішення залишенню без задоволення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області,утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 по справі № 520/4757/19 скасувати.
В задоволенні заяви Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№25)" про розстрочення виконання судового рішення відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  27.09.2021 року