П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 р. Категорія 11100000	м.Одеса	Справа № 540/3252/21	
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.
час і місце ухвалення: письмове провадження, 
м. Херсон

          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 
                          
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі  про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі  відповідач), у якому просив: - визнати протиправним та скасувати Розпорядження № 111-лр від 15.06.2021 року Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним від 18.12.2020 року за номерами: № 21110314202000043 та за № 21230314202000044 виданих Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); - зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі вчинити дії щодо відновлення прав, свобод та інтересів Фізичній особі підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: видалити з "Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним" інформацію (відомості), про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за номерами: № 21110314202000043 та за №21230314202000044.
Разом із позовною заявою позивач подав до суду клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження № 111-лр від 15.06.2021 року Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за номерами: № 21110314202000043 та за №21230314202000044 виданих Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до завершення розгляду справи по суті.
Клопотання мотивоване тим, що «…роздрібна торгівля пальним можлива лише за наявності відповідних ліценцій, неправомірність анулювання яких є предметом даного позову. Фактично, можливість здійснення господарської діяльності безаперечно напряму залежить від наявності та чинності відповідних ліцензій. Анулювання ліцензії, в свою чергу, призводить до зупинення його господарської діяльності, що тягне за собою такі наслідки як: втрата прибутку від здійснення господарської діяльності; неможливість виплати заробітної плати персоналу, неможливість виконання зобов`язань щодо реалізації пального за вже укладеними правочинами, виникнення заборгованості за договорами оренди землі, що, в свою чергу, може призвести до підриву ділової репутації підприємства та численних судових процесів з приводу сплати штрафних санкцій на користь контрагентів…».
Невжиття судом заходів забезпечення позову, на думку позивача, призведе до заподіяння шкоди правам та інтересам заявника, трудового колективу та інтересам контрагентів, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль, а також звертатися до суду з іншими позовами, чи захищатися від позовів інших заявників.
          Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року відмовлено у задоволенні даної заяви.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував, що з моменту отримання розпорядження позивач фактично не має права на здійснення господарської діяльності, у зв`язку з чим виникає тягар на виконання зобов`язань перед контрагентами за поставлений товар.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Згідно  ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до  ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Суд відзначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Аналіз змісту заяви про забезпечення позову дає підстави для висновку про не наведення заявником обґрунтованих доводів та, відповідно, не надання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить представник позивача, може істотно ускладнити чи унеможливити:
1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду даної справи;
2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся;
3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу відповідачем анульовані ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 18.12.2020 року за номерами: № 21110314202000043 та № 21230314202000044. 
Підставою для анулювання ліцензій відповідач зазначає недоліки документів, поданих під час її оформлення, - відсутність прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту  АГЗП, а саме: «…отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами..».
Слід зазначити, що заходи забезпечення позову мають бути вжиті в межах позовних вимог та бути співмірними (пропорційними) з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
Позивач негативні наслідки пов`язує із настанням економічних збитків через неможливість провадження господарської діяльності.
Разом із тим, слід зазначити, що підставою для анулювання ліцензії стало недотримання позивачем вимог чинного законодавства щодо введення об`єкта в експлуатацію, що може мати негативні наслідки, враховуючи специфіку діяльності позивача -  торгівлю пальним.
Відтак, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що без розгляду справи по-суті та встановлення всіх обставин щодо наявності чи відсутності порушень позивачем вимог містобудівного законодавства, можливе заподіяння шкоди від чинності спірного розпорядження не є співмірним із можливим заподіянням  шкоди майну, життю та здоров`ю за умови зупинення його дії.
          Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду  від 24.07.2020 р. у справі № 501/2172/15-а.
          Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року по справі № 540/3252/21, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

      суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
       судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.