Справа № 126/811/21 
Провадження № 33/801/613/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто в дохід держави 454 грн судового збору.
Не погодившись з цією постановою, 14 липня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на її апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що в судове засідання, призначене на 24 травня 2021 року він з`явитися не зміг, тому його захисник подав клопотання про відкладення розгляду справи. 22 червня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про повідомлення його про чергову дату судового засідання. Згодом йому стало відомо, що станом на 13 липня 2021 року місцевим судом вже прийнято рішення. Повний текст оскаржуваного рішення він не отримував, а суд не вжив заходів для його направлення.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Пригуза С. Д. підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просили його задовольнити з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.
Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року задоволенню не підлягає з огляду на таке.
При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.
З матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 5).
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 18 травня 2021 року отримав судову повістку про виклик до суду на 24 травня 2021 року на 09 год. 00 хв. (а. с. 6).
В судове засідання, призначене в суді першої інстанції на 24 травня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив (а. с. 7).
Згідно супровідного листа Бершадського районного суду Вінницької області № 126/811/21/3595/2021 від 22 червня 2021 року копія постанови цього суду від 24 травня 2021 року була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 (а. с. 12). 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав 01 липня 2021 року (а. с. 20).
02 липня 2021 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Пригуза С. Д. ознайомився з матеріалами цієї адміністративної справи (а. с. 16).
05 липня 2021 року копію постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року отримав адвокат Янчук В. М. (а. с. 21).
Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.
За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови.
Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.
Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).
В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).
Доводи заявленого клопотання про те, що ОСОБА_1 повний текст оскаржуваного судового рішення не отримував, а суд не вжив заходів для його направлення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. 
З урахуванням наведеного, оскільки скаржнику було відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, 18 травня 2021 року він отримав повістку про виклик до суду на 24 травня 2021 року, копію оскаржуваної постанови отримав 01 липня 2021 року, проте з апеляційною скаргою звернувся 14 липня 2021 року, тобто через 50 днів з дня винесення оскаржуваної постанови та через 13 днів з дня отримання її копії, апеляційний суд дійшов висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, та не навів поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд вважає, що такий строк не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук