УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №291/851/17 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В. 
Категорія 68 Доповідач Микитюк О. Ю. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Микитюк О. Ю.                 суддів Борисюка Р.М.
Григорусь Н.Й.
при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Житомирі заяву ОСОБА_1 про розстрочку сплати заборгованості за аліментами у цивільній справі № 291/851/17
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Митюк О.В. у смт. Ружин,

встановив:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення сплати заборгованості за аліментами у розмірі  7323, 74 грн. на один рік зі сплатою щомісячно по 610 грн. 31 коп. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 20.11.2017 року у справі №291/851/17 з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, на кожну дитину,  до повноліття дітей. Починаючи з 2017 року він сплачував аліменти, його роботодавець автоматично вираховував з його заробітної плати аліменти та перераховував їх на рахунок Ружинського районного ВДВС. З вини його роботодавця утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 7323,74 грн. яка істотно перевищує його місячний дохід за січень 2021 року.
Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу і постановити нове судове рішення про задоволення заяви. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що від сплати аліментів він не ухилявся, заборгованість по сплаті аліментів утворилася не з його вини. Судом неправильно застосовано положення ст.435 ЦПК України, ст.197 Сімейного кодексу України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження».
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Встановлено, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 20.11.2017 року по справі №291/851/17 з  ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей 2008 та 2012 року народження у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, на кожну дитину, і до повноліття дітей.
Згідно розрахунку державного виконавця Ружинського районного ВДВС заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 зі сплати аліментів, яка утворилась за період  з січня 2018 року по 1 лютого 2021 року, станом на 01.02.2021 складає 7323,74 грн. (а.с. 54).
З довідки ВП Вагонною дільницею станції Київ- Пасажирський вбачається, що з травня 2019 року по серпень 2020 року з ОСОБА_1 утримувались аліменти у відсотковому відношенні до заробітку 33,3% (а.с.55-56).
Відповідно до ч.1 ст.197 Сімейного кодексу України суд може з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.
Частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішення.
За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.1 ст.435 ЦПК України).
За змістом ч.1 ст.197 Сімейного кодексу України аліментів відстрочення або розстрочення сплати заборгованості за аліментами є дискреційним повноваженням суду.
Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про недоведеність заявником обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Ухвала постановлена із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2021 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 

Головуюча:                                Судді: