ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6930/21 Справа № 183/2509/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа — Акціонерне товариство “Страхова компанія “Мега-Гарант” про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
                                         В С Т А Н О В И Л А:
       У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа — Акціонерне товариство “Страхова компанія “Мега-Гарант” про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
       В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08 червня 2018 року о 22.15 год. в м. Дніпро на вул. Короленка відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить відповідачу ОСОБА_3 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Старокозацька, не надала переваги у русі транспортному засобу Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що належить позивачу ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого, скоїла зіткнення транспортних засобів. Після зіткнення відповідач ОСОБА_1 здійснила на автомобілі некерований рух та скоїла зіткнення зі сходами будинку АДРЕСА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим позивачу ОСОБА_2 завдано значну матеріальну шкоду.
       Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.
       Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 175 104,06 грн.
       Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 застрахована у АТ «СК «Мега-Гарант», що підтверджується полісом № АМ/2324460 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 грудня 2017 року.
       14 грудня 2018 року АТ «СК «Мега-Гарант» відшкодувало позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 98 000,00 грн.
       Таким чином, розмір не відшкодованої майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, скоєного відповідачем ОСОБА_1 складає 77 104,06 грн.
       Враховуючи зазначене, позивач просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 77 104,06 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн., а також судові витрати в розмірі 771,04 грн.
       Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа – Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 77104,06 грн.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 771,04 грн.
       В задоволенні іншої частини позовних вимог — відмовлено.
       Не погодившись з вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що 08 червня 2018 року 22.15 год. в м. Дніпро по вул. Короленка при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Старокозацька відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїла з останнім зіткнення. Після чого, відповідач ОСОБА_1 здійснила некерований рух та скоїла зіткнення зі сходами будинку АДРЕСА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
       Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн., постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 24 липня 2018 року.
       Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала відповідач ОСОБА_1 , була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант», що підтверджується полісом № АМ/2324460 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 грудня 2017 року. Строк дії договору страхування з 12.12.2017 року по 11.12.2018 року включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, завдану життю і здоров`ю складає 200 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну – 100 000,00 грн. Франшиза за договором страхування становить 2 000,00 грн.
       Власником транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 є відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
       Власником транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
       Згідно звіту про оцінку № 14/06/18 від 12 червня 2018 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 складає 175 104,06 грн.
       14 грудня 2018 року АТ «СК «Мега-Гарант» здійснило виплату позивачу ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 98 000,00 грн. в межах ліміту страхового відшкодування за винятком франшизи в сумі 2000,00 грн. на підставі страхового акту № 632/2018-GO від 14.12.2018 року, що підтверджується довідкою АК «ПриватБанк» по виписці надходження по картрахунку № НОМЕР_4 за період з 14.12.2018 року по 16.01.2019 року.
       Таким чином, розмір не відшкодованої майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, скоєного відповідачем ОСОБА_1 складає 77 104,06 грн.
       Задовольняючи позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків, завданих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
       Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
       Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.
       Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
       Як зазначено в п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
       З матеріалів справи вбачається, що Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.
       Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
       Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
       Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
       Встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала відповідач ОСОБА_1 , була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант», що підтверджується полісом № АМ/2324460 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 грудня 2017 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, завдану життю і здоров`ю складає 200 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну – 100 000,00 грн. Франшиза за договором страхування становить 2 000,00 грн.
       14 грудня 2018 року АТ «СК «Мега-Гарант» здійснило виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 98 000,00 грн. в межах ліміту страхового відшкодування за винятком франшизи в сумі 2000,00 грн.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки завдана майну позивачки матеріальна шкода яка є не покритою страховою виплатою, то вона має відшкодовуватись відповідачем, як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
       Згідно звіту про оцінку № 14/06/18 від 12 червня 2018 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 складає 175 104,06 грн.
       Таким чином, розмір не відшкодованої майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, скоєного відповідачем ОСОБА_1 складає 77 104,06 грн.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач довів вартість спричиненої матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, яка є не покритою страховою виплатою в розмірі 77 104,06 грн., саме з винної особи, яка її завдала, тобто з ОСОБА_1 .
       Доводи апеляційної скарги, щодо завищеного розміру вартості заподіяної матеріальної шкоди позивачеві в результаті дорожньо-транспортної пригоди колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Не скористався відповідач своїм правом клопотати про призначення автотоварознавчої експертизи, з метою встановлення суми завданої матеріальної шкоди.
       Судом першої інстанції правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
       Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
       Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: