П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8111/20	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.
суддів: Єщенка О.В. ,  Шляхтицького О.І. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року у справі № 420/8111/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про стягнення середньої заробітної плати, та моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просила суд: 
- стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на її користь моральну шкоду в сумі 70000 грн;
- стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення по справі №815/6708/14 про поновлення на роботі (з 01.11.2018 року по 01.09.2020 року) у розмірі 169 579,70 грн;
- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (в.о. Голови Держархбудінспекції Федоренко Богдан Олександрович) видати наказ про поновлення ОСОБА_1 з 31.10.2014 року на посаді в Департаменті ДАБІ в Одеській області, яка аналогічна тій, що вона займала до звільнення з Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. у справі №815/6708/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015р., зокрема, поновлено ОСОБА_1 з 31.10.2014р. на роботі в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на посаді головного державного інспектора інспекційного відділу №1 Інспекційного управління в Одеській області Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області. У подальшому, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2020р. у справі №420/6014/18 присуджено до стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1  середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку виконання рішення про поновлення на роботі працівника, за період з 23.12.2014р. по 01.11.2018р. в сумі 203458грн. Наразі, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. у справі №815/6708/14 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі Державною архітектурно-будівельною інспекцією України не виконано. У зв`язку з чим, відповідно до ст..236 КЗпП України, позивачка має право на відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 01.11.2018р. по 01.09.2020р. в сумі 169579,70грн.
Не погоджуючись з позовними вимогами відповідачем до суду першої інстанції подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України та Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не є правонаступниками Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області. До того ж, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не є юридичною особою, не має власних рахунків у банківських установах, не має права приймати (поновлювати) та звільняти з посади працівників, не нараховує заробітної плати працівникам центрального органу або структурних підрозділів.
Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом позивачкою до суду першої інстанції подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню  працівників ліквідованої установи.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2021р. по справі №420/8111/20 адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
Присуджено до стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника, за період з 01.11.2018 року по 31.08.2020 року включно в сумі 169579,70 грн, без утримання податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають стягненню до державного бюджету.
У задоволення інших позовних вимог - відмовлено.
Задовольняючи частково позовну заяву ОСОБА_1 судом першої інстанції вказано на допущенні відповідачем у період з 01.11.2018р. по 01.09.2020р. затримки виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. у справі №815/6708/14, наслідком чого є стягнення із Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в сумі 169579,70 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції Державною архітектурно-будівельною інспекцією України подано апеляційну скаргу в якій зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано неналежну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, що є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем зазначено про відсутність будь-яких дій чи бездіяльності з боку Державної архітектурно-будівельної інспекції України, які б порушували права позивачки. Також, відповідач не погоджується із розрахованою судом першої інстанції сумою середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботу, оскільки Державна архітектурно-будівельна інспекція України не є правонаступником ліквідованої Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області. Ухвалюючи оскаржуване рішення окружним адміністративним судом не встановлено наявності в Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції посад, які аналогічні посаді позивачки та інформації  про посадові оклади відповідних державних службовців.
Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом позивачкою до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, у зв`язку з чим ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, ОСОБА_1 стверджує, що розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.11.2018р. по 31.08.2020р. включно окружним адміністративним судом виконано на підставі штатного розпису, наданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України. Також, наявність у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області посади, аналогічної тій, яку позивачка займала до звільнення та інформації про посадові оклади встановлювались П`ятим апеляційним адміністративним судом у межах розгляду справи №420/6014/18.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного.
Зокрема, колегією суддів установлено, що 31.10.2014р. на підставі наказу №133 «ОС» ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора інспекційного відділу №1 Інспекційного управління в Одеській області Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, у зв`язку з ліквідацією Інспекції ДАБК в Одеській області відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015р., у справі №815/6708/14 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 133 «ОС» про звільнення ОСОБА_1 за п. 1   ст. 40 КЗпП України. 
Поновлено ОСОБА_1 з 31.10.2014 року на роботі в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на посаді головного державного інспектора інспекційного відділу № 1 Інспекційного управління в Одеській області Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області. 
Зобов`язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 31.10.2014 року по день поновлення на посаді.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2015р. у справі №815/6708/14 замінено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області її правонаступником - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015р. у справі №815/6708/14 апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області - задоволено частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду 06.07.2015 року - скасовано.
Постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 - задоволено частково.
Замінено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Одеській області на Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2019р. по справі №420/6014/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.10.2014р. по 22.12.2014р. у розмірі 2783,88 грн. та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі по справі № 815/6708/14 з 22.12.2014р.       по 01.11.2018р. у розмірі 213005,05 грн. – відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019р. по справі №420/6014/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року – скасовано, прийнято у справі нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Присуджено до стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника, за період з 23.12.2014 року по 01.11.2018 року у сумі 76  833 гривні 30 копійок.
В решті позовних вимог провадження у справі закрито, згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Постановою Верховного Суду від 12.12.2019р. у справі №420/6014/18 касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року в частині стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника в сумі 76 833,30 грн. скасовано, справу №420/6014/18 в цій частині направлено на новий розгляд   до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року залишено в силі.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2020р. по справі №420/6014/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року   скасовано в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді, ухваливши в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.
Присуджено до стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку виконання рішення про поновлення на роботі працівника, за період з 23.12.2014 року по 01.11.2018 року в сумі 203  458 грн. 10 коп. 
В іншій частині позовних вимог  - відмовлено.
Колегією суддів з`ясовано, що в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. у справі №815/6708/14, яка набрала законної сили, в частині поновлення ОСОБА_1 з 31.10.2014 року на роботі.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу приписів статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.
Положеннями частин 1, 2 статті 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Частиною 2 статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.
Згідно із частиною 7 статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Частинами 2, 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Приписами статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів, які застосовуються до спірних правовідносин випливає, що законодавцем передбачено обов`язок роботодавця добровільно та негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Такий обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення оскаржуватися.
Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидке та реальне поновлення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивачки за захистом якими остання звернулась до суду із позовною заявою.
Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконати рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, передбачено статтею 236 КЗпП України, згідно із якою виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.
Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує вказану виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.
Отже, з урахуванням статті 236 КЗпП України,  виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в такій затримці.
Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить установити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.
Як установлено судом апеляційної інстанції та зазначено вище, ОСОБА_1 з 31.10.2014 року на роботі в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на посаді головного державного інспектора інспекційного відділу № 1 Інспекційного управління в Одеській області Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області поновлено постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. у справі №815/6708/14.
Натомість, жодні докази на підтвердження виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. у справі №815/6708/14, яка набрала законної сили, в частині поновлення ОСОБА_1 з 31.10.2014 року на роботі матеріали справи не містять.
Отже, з урахуванням заявлених позивачкою позовних вимог, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2020р. по справі №420/6014/18, у межах спірних правовідносин період затримки виконання судового рішення становить проміжок часу з 01.11.2018р. по 31.08.2020р. включно. 
Таким чином, з урахуванням установлених у межах розгляду даної справи фактичних обставин, убачається наявність затримки Державної архітектурно-будівельної інспекції України під час виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. у справі №815/6708/14, яка породжує у відповідача обов`язок виплатити позивачці середній заробіток за весь час такої затримки.
При цьому, на думку колегії суддів, не є обґрунтованими твердження скаржника стосовно відсутності в Державної архітектурно-будівельної інспекції України обов`язку з поновлення ОСОБА_1 на роботі, оскільки як установлено в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015р. по справі №815/6708/14 департамент Державної  архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області є територіальним органом – структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції, на який покладено функції та завдання раніше діючої Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.
Про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог свідчить також постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2020р. по справі №420/6014/18, якою, зокрема, присуджено до стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку виконання рішення про поновлення на роботі працівника, за період з 23.12.2014 року по 01.11.2018 року в сумі 203  458 грн. 10 коп.
За наслідками дослідження розрахованої судом першої інстанції суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.11.2018 року по 31.08.2020 року включно в сумі 169579,70 грн, яка підлягає стягненню з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 , колегію суддів не установлено жодних порушень приписів чинного законодавства.
Не є також обґрунтованими твердження скаржника, що ухвалюючи оскаржуване рішення окружним адміністративним судом не встановлено наявності в Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції посад, які аналогічні посаді позивачки та інформації  про посадові оклади відповідних державних службовців, з огляду на таке.
Так, за наслідками дослідження спірного судового рішення колегією суддів установлено, що судом першої інстанції досліджувались наявні у матеріалах справи Витяг із штатного розпису на 2018 рік Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Витяг із штатного розпису на 2019 рік Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Витяг із штатного розпису на 2020 рік Державної архітектурно-будівельної інспекції України у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства.
До того ж, колегія суддів вважає за доцільне відмітити, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України до апеляційної скарги не додано жодних доказів з метою спростування наведених Одеським окружним адміністративним судом в оскаржуваному рішенні від 22.03.2021 року у справі № 420/8111/20 висновків.
Окреслені Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в апеляційній скарзі доводи не є законодавчо обумовленими підставами для звільнення суб`єкта владних повноважень від обов`язку виплатити незаконно звільненому працівникові, передбаченого статтею 236 Кодексу законів про працю України, середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи відповідача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
З підстав визначених статтею 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.   238, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року у справі № 420/8111/20  - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Шляхтицький О.І.