У Х В А Л А        
17 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 760/30693/19
провадження № 61-14630ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» про стягнення заборгованості заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» до ОСОБА_1 про визнання недійсною угоди,
ВСТАНОВИВ:
30 серпня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду 
від 10 серпня 2021 року.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Разом з цим, згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Отже, заявник звільнений від сплати судового збору в частині вимог щодо стягнення заборгованості з заробітної плати, проте у частині вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні йому необхідно сплатити судовий збір.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1 921,00 грн.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
У випадку якщо в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.
Як вбачається із тексту оскаржуваного судового рішення, у 2019 році 
ОСОБА_1 звернувся до суду з первісним позовом про стягнення заборгованості з заробітної плати в розмірі 483 255,27 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 701 839,60 грн.
У 2020 році приватне акціонерне товариство «Запорізька кондитерська фабрика» 
(далі - ПрАТ «Запорізька кондитерська фабрика») подало до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просив визнати недійсною угоду від 03 квітня 2018 року №1.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 102,00 грн.
Таким чином, за подання первісного позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 7 018,40 грн (701 839,60 грн ? 1%), а за подання зустрічного позову судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Оскільки рішення суду в цій справі, прийняте за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, оскаржуються заявником у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, то розмір судового збору за подання касаційної скарги складає 18 240,80 грн ((7 018,40 грн + 2 102,00 грн) ? 200%).
До касаційної скарги додано квитанції про сплату судового збору у розмірі 7 358,00 грн.
Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 10 882,80 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/ Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 
18 жовтня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга  вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                   В. М. Коротун