УХВАЛА

29 липня 2021 року 
Київ
справа №300/3339/20
адміністративне провадження №К/9901/6203/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Мартинюк Н.М., 
суддів Жука А.В., Радишевської О.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у справі №300/3339/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», про визнання протиправною й скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 пред`явила позов до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 63270165 від 12 жовтня 2020 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року, позов задоволено, визнано протиправною та скасовано оскаржувану постанову приватного виконавця.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, приватний виконавець подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

У своїй касаційній скарзі приватний виконавець просить скасувати оскаржувані  судові рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 16 березня 2021 року Суд відкрив касаційне провадження.

19 квітня 2021 року до Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 339 КАС України.

В обґрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_1 покликається на те, що підставою відкриття касаційного провадження слугувала відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» під час вирішення питання про відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача. Вказує на те, що 31 березня 2021 року Верховний Суд ухвалив постанову у справі №380/7750/20, яка стосувалася подібних правовідносин. З огляду на це просить вирішити питання про закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 339 КАС України, оскільки після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові уже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного у касаційній скарзі приватного виконавця.

Розглянувши вказане клопотання, Суд дійшов висновку про його необґрунтованість з огляду на таке.

Касаційне провадження у цій справі було відкрите 16 березня 2021 року на підставах, які визначені пунктами 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України. 

Передумовою для цього слугувало обґрунтування приватним виконавцем існування протилежної практики за судовими рішеннями у подібних правовідносинах, а також доведення ним наявності підстав, за яких рішення касаційного суду за наслідками розгляду його скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

31 березня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі №380/7750/20, де виклав висновок щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» під час вирішення питання про відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача.

15 липня 2021 Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі №380/9335/20, де дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 31 березня 2021 року в справі №380/7750/20 і, як наслідок, підтримав останню правову позицію Верховного Суду в цій категорії справ.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

Зі змісту процесуального закону можна виснувати, що касаційне провадження підлягає закриттю у випадку, якщо до його відкриття Верховний Суд у своїй постанові вже викладав відповідний висновок. Своєю чергою викладення такого висновку після відкриття касаційного провадження не утворює підстав для його подальшого закриття.

За наведених обставин і міркувань Суд вважає необґрунтованим клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження. Тому у його задоволенні належить відмовити.

Керуючись статтями 248, 339 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у справі №300/3339/20.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання суддями, є остаточною і не може бути оскаржена.

…………………………………

…………………………………

…………………………………
Н.М.          Мартинюк, 
А.В.           Жук
О.Р.          Радишевська,
Судді          Верховного Суду