П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  669/543/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Давидюк О.І.   
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   

15 вересня 2021 року
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білогірського районного суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2021 року позов задоволено, а саме: 
- постанову від 23 травня 2021 року серії БАА № 852739 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень – скасовано;
- справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 направлено на новий розгляд до сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області;
- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно п.  2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.   
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що постановою інспектора РПП СПД № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Фомінова В.О. від 23 травня 2021 року серії БАА № 852739 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП до штрафу в розмірі 3400 грн за те, що він 23 травня 2021 року о 17 год. 05 хв. на автомобільній трасі Н03 Кременець-Біла Церква керував мопедом HONDA DIO без посвідчення водія, тобто без права керування даним транспортним засобом та незареєстрованим у встановленому законом порядку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач  звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Пунктами 2.1 «а, б» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Згідно п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.
Разом з тим, в ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За п. 1.3 та п. 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, ч. 2 ст. 126 КУпАП).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Відповідно до КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію» з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі по тексту – Інструкція № 1395).
В силу вимог п. 4 розділу І вищевказаної Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Так, у відповідності до п. 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395, поліцейський, що розглядає справу, зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обов`язки.
За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як встановлено колегією суддів, в матеріалах справи наявний долучений відповідачем відеозапис, відповідно до якого встановлено, що особою, яка розглядала справу та виносила постанову в справі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. ст. 268, 279 КУпАП та п. 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395, водію ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП.
Більше того, з відтвореного судом відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від підпису про ознайомлення з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та від підпису про отримання копії постанови, а навпаки на запитання працівника поліції чи буде отримувати копії адміністративних матеріалів позивач відповів ствердно (буде отримувати), при цьому підписувати будь-які документи поліцейський йому не надавав та не пропонував.
До того ж, згідно даних оскаржуваної постанови та відеозапису вбачається, що період від часу зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до завершення розгляду справи співпадає з часом, який зазначений в оскаржуваній постанові, та з проміжком часу, зафіксованим на відеозаписі, тобто процедура розгляду справи повністю зафіксована на технічний пристрій відповідача, досліджена судом, тому твердження позивача щодо порушення його права на захист підтвердженні належними доказами, а відтак заслуговують на увагу.
Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Судова колегія вважає правильними доводи суду першої інстанції, що не виконання поліцейським в повній мірі вимог ст. 279 КУпАП та п. 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395, а саме не роз`яснення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення прав, передбачених ч.1 ст. 268 КУпАП, потягло за собою порушення процедури (порядку) розгляду справи, чим позбавило позивача ОСОБА_1 , який до того ж є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, права на отримання правової допомоги (права на захист).
Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувся за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням встановленого законодавством порядку притягнення до адміністративної відповідальності, що виразилося в порушенні під час провадження у справі положень ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, а відтак прийняте за результатом такого розгляду рішення, оформлене оскаржуваною постановою, не відповідає таким ознакам, як виваженість та об`єктивність.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Однак, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що у вину ОСОБА_1 ставиться два порушення, а саме: керування мопедом HONDA DIO без посвідчення водія, тобто без права керування даним транспортним засобом, та керування мопедом HONDA DIO, не зареєстрованим у встановленому порядку, однак стягнення визначено лише за ч. 2 ст. 126 КУпАП без посилання на застосування ст. 36 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення суд має право скасувати постанову і надіслати справу на новий розгляд.
Також, у відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувану постанову слід скасувати, а справу надіслати до сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області на новий розгляд.
При цьому, новий розгляд справи сприятиме відновленню порушених прав позивача під час попереднього розгляду справи щодо нього, оскільки надасть йому можливість після оголошення поліцейським прав, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП, заявити клопотання, надати пояснення, належним чином скористатися юридичною допомогою адвоката при розгляді відносно нього справи про адміністративне правопорушення тощо.
З іншого боку відповідач матиме можливість усунути ті недоліки своїх попередніх дій, зокрема, конкретизувати та роз`яснити позивачу суть адміністративного правопорушення, а також забезпечити його процесуальні права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі   15 вересня 2021 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.