Справа № 159/4205/21 	Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1225/21  Категорія: 18 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
16 вересня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Савчук Т. Ф., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» про стягнення коштів за апеляційною скаргю позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2021 року,  

В С Т А Н О В И В:
        ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід», яке до 09.11.2020 іменувався ТОВ «Хлібекспорт 2010», про стягнення коштів: заборгованості за договором про надання поворотної безвідсоткової фіндопомоги від 15.03.2016 в сумі 55109968 грн 35 коп.; заборгованості за договором про надання поворотної безвідсоткової фіндопомоги від 02.03.2020 в сумі 5108620 грн; заборгованості за договором про надання поворотної безвідсоткової фіндопомоги від 04.05.2020 в сумі 6227335 грн 12 коп.; заборгованості в якості повернення авансового платежу за договором поставки від 23.12.2019 в сумі 3205125 грн, а всього 69651048 грн 47 коп. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що він як фізична особа набув права вимоги до відповідача за вказаними вище договорами, так як 12.05.2021 між ним та ТОВ «Селищанське» було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) (далі договір відступлення). За п.1 договору відступлення він набув права вимоги до відповідача на загальну суму 69651048 грн 47 коп. У цю суму увійшли: 63423713 грн 55 коп, право вимоги на які було відступлене ТОВ «Селищанське» ТОВ «ВекторОйл Трейд» за договором відступлення права вимоги (цесії) від 01.12.2020 та яка складається із залишків сум заборгованостей за двома різними договорами у розмірі, відповідно, 55109968 грн 35 коп. та 5108620 грн, а також за третім договором від 15.03.2016 про надання безповоротної фіндопомоги оплатою авансу за договором поставки від 23.12.19, що є невиконаним зобов`язанням відповідача перед ТОВ «ВекторОйл Трейд» з повернення авансового платежу за не поставку товару, в сумі 3205125 грн.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі, так як позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справу потрібно розглядати в порядку господарського судочинства, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, не є господарськими, справа належить до юрисдикції загальних судів.
Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.
Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились. Представник позивача адвокат Цвігун В. В. подав заяву про розгляд справи судом апеляційної інстанції за відсутності позивача ОСОБА_1 та його представника. Вказує, що вони підтримують апеляційну скаргу в повному обсязі.
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження до суду першої інстанції.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір стосується сфери господарської діяльності відповідача та ТОВ «Вектор Ойл Трейд». Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції. 
Згідно із частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства. 
Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших справ є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, по-друге – суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 в справі № 757/39672/17-ц.
Відповідно до п. 1 частини 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В даному випадку сторона правочинів була замінена на фізичну особу  ОСОБА_1 , а тому спір стосується діяльності ТОВ «Самсон Захід» та ОСОБА_1 , що виключає можливість віднесення спору до юрисдикції господарського суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України. Предметом спору є вимога щодо стягнення грошових коштів за договором про відступлення права вимоги за договорами безвідсоткової фінансової допомоги та договором поставки.  
Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення коштів грунтуються на цивільно-правових договорах. Між позивачем і відповідачем не існує правовідносин, які відносяться до господарських, а тому спір має розглядатись за правилами цивільного судочинства.
При постановлені оскаржуваної ухвали на стадії відкриття провадження у справі, суд першої інстанції не врахував вищезазначені вимоги закону, не визначився з характером спірних правовідносин, у зв`язку з чим прийшов до передчасного помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.
Апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2021 року в цій справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий 
Судді