КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа №359/1342/18                                Головуючий у 1 інстанції: Журавський В.В. 
Провадження №22-ц/824/10205/2021       Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
13 липня 2021 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Головуючого  (судді-доповідача)                   Гаращенка Д.Р.
суддів                                                      Мостової Г.І., Сержанюка А.С.,
за участю секретаря                                       Стеблиненко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Садівницьке товариство «Ластівка», треті особи: Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, голова обслуговуючого кооперативу Садівницьке товариство «Ластівка» Закапко Віктор Якович, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком і земельною ділянкою, відшкодування завданої шкоди, відшкодування вартості оцінки майна, зобов`язання підключити електропостачання та за зустрічним позовом Обслуговуючого кооперативу садівницьке товариство «Ластівка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування майном кооперативу,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Садівницьке товариство «Ластівка», треті особи: Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, голова обслуговуючого кооперативу Садівницьке товариство «Ластівка» Закапко Віктор Якович, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком і земельною ділянкою, відшкодування завданої шкоди, відшкодування вартості оцінки майна, зобов`язання підключити електропостачання та за зустрічним позовом Обслуговуючого кооперативу садівницьке товариство «Ластівка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування майном кооператив, в якій просила відстрочити виконання судового рішення - постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі №359/1342/18 на 10 (десять) років - до 27 лютого 2030 року.
В обґрунтування вимог заяви зазначала, що постановою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Садівницького товариства «Ластівка» про зобов`язання не чинити перешкод у доступі до земельної ділянки і житлового будинку, та в частині вирішення питання про стягнення судових витрат та прийнято в цій частині постанову:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Садівницького товариства «Ластівка» про зобов`язання не чинити перешкод у доступі до земельної ділянки і житлового будинку задоволено частково.
Зобов`язано Обслуговуючий кооператив Садівницьке товариство «Ластівка» не чинити перешкод ОСОБА_1 у доступі до земельної ділянки з кадастровим номером 3220881700:05:002:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року в частині задоволення зустрічного позову Обслуговуючого кооперативу Садівницького товариства «Ластівка» змінено, зменшено суму витрат, пов`язаних з використанням майна та інфраструктури, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу Садівницьке товариство «Ластівка», за період з 13 грудня 2016 року по 07 грудня 2017 року, до суми 12 366 грн 38 коп.
В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року залишено без змін.
Після набрання постановою суду законної сили вона вживала всіх залежних від неї заходів для виконання судового рішення у повному обсязі, однак повний текст постанови було складено 21 квітня 2020 року.
Вона є інвалідом дитинства ІІ групи по зору, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження.
Такі обставини істотно погіршили її матеріальний стан, внаслідок чого вона не змогла виконати рішення суду одразу в повному обсязі.
Крім того, Обслуговуючий кооператив Садівницьке товариство «Ластівка» не виконує постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, у зв`язку з чим вона не може користуватися земельною ділянкою і розташованим на ній житловим будинком.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вона є інвалідом дитинства ІІ групи по зору, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження.
Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що запроваджений на території України карантин відноситься до надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань. 
Також посилається, що вона не може користуватися земельною ділянкою і розташованим на ній житловим будинком з вини Обслуговуючого кооперативу Садівницьке товариство «Ластівка»
У судовому засіданні адвокат Гайдар С.А. представник ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.
Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися.
На підставі ст. 372 ЦПК України апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явилися.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Гайдара С.А., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Садівницького товариства «Ластівка» про зобов`язання не чинити перешкод у доступі до земельної ділянки і житлового будинку, та в частині вирішення питання про стягнення судових витрат та прийнято в цій частині постанову:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Садівницького товариства «Ластівка» про зобов`язання не чинити перешкод у доступі до земельної ділянки і житлового будинку задоволено частково.
Зобов`язано Обслуговуючий кооператив Садівницьке товариство «Ластівка» не чинити перешкод ОСОБА_1 у доступі до земельної ділянки з кадастровим номером 3220881700:05:002:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року в частині задоволення зустрічного позову Обслуговуючого кооперативу Садівницького товариства «Ластівка» змінено, зменшено суму витрат, пов`язаних з використанням майна та інфраструктури, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу Садівницьке товариство «Ластівка», за період з 13 грудня 2016 року по 07 грудня 2017 року, до суми 12 366 грн 38 коп.
В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 15 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року у нескасованій та незміненій частинах та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року залишено без змін.
Відповідно до ч. 1, ч. 3-5 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року №14 роз`яснено, що судам у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Звертаючись до із заявою про розстрочення виконання рішення суду ОСОБА_1 просила відстрочити виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року на 10 років - до 27 лютого 2030 року.
Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи по зору з 23 січня 2012 року, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та є отримувачем державної соціальної допомоги. (а.с. 26-27 т. 3)
В апеляційній скарзі адвокат Гайдар С.А. представник ОСОБА_1 посилається на те, що запроваджений на території України карантин відноситься до надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань. 
Такі доводи апелянта не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин.
Разом з тим, саме по собі запровадження всеукраїнського карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Тобто особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором.
Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.  Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів погіршення матеріального стану, яке виникло у зв`язку з запровадженням на території України карантинних обмежень.
Саме лише посилання апелянта на запровадження на території України карантинних обмежень, як на підставу для відстрочки виконання рішення суду, не є підставою для відстрочки виконання рішення суду, оскільки не є тією обставиною, яка утруднює виконання рішення суду в розумінні ст. 435 ЦПК України.
Доводи апелянта, що вона не може користуватися земельною ділянкою і розташованим на ній житловим будинком з вини Обслуговуючого кооперативу Садівницьке товариство «Ластівка», не можуть бути підставою для невиконання самою судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. 268, 367, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 14 липня 2021 року.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко
 
Судді                                                                                      Г.І. Мостова
 
                                                                                               А.С. Сержанюк