ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5686/21 Справа № 204/1962/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанської Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:
                       головуючого – судді Демченко Е.Л.
                       суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О.
                       при секретарі – Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа — Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м.Дніпрі ради, приватний нотаріус Олійник Світлана Вікторівна, про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и л а:

       У березні 2021 року ОСОБА_1 , яка є законним представником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з заявою про забезпечення позову. 
       В заяві просила застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії у будь-який спосіб, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а також на реєстрацію, виникнення, переходу чи припинення речових прав на нерухоме майно, у тому числі шляхом укладення договору купівлі продажу, дарування, міни, вчинення заповіту, іпотеки, тощо, відносно 18/60 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на яку належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25 червня 1998 року, посвідченого ПН ДМНО Олійник С.В., реєстр №2250, зареєстровано «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №4 20 за реєстровим №98. 
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2021 року заява про забезпечення позову задоволено. 
       14 квітня 2021 року ОСОБА_2 (особа яка наразі набула статус відповідача) звернулась з заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2021 року. 
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року заяву задоволено. Скасовано заборону будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, вчиняти будь-які реєстраційні дії у будь-який спосіб, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а також на реєстрацію, виникнення, переходу чи припинення речових прав на нерухоме майно, у тому числі шляхом укладення договору купівлі продажу, дарування, міни, вчинення заповіту, іпотеки, тощо, відносно 18/60 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на яку належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25 червня 1998 року, посвідченого ПН ДМНО Олійник С.В., реєстр №2250, зареєстровано «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №4 20 за реєстровим №98. 
       В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовити, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем жодним чином не доведено наявності обставин які б могли зумовити скасування заходів забезпечення позову. Наголошувала на тому, що навіть після винесення ухвали про забезпечення позову відповідач розміщувала оголошення про продаж квартири. Наполягала на тому, що між сторонами існує спір з приводу квартири. У спірній квартирі зареєстрований її неповнолітній син. 
       Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Задовольняючи заяву про скасування забезпечення позову, яке вжито ухвалою суду першої інстанції від 04 березня 2021 року, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки на час розгляду заяви було встановлено ряд обставин, які виключають необхідність забезпечення позову. 
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
       Забезпечення позову – це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Відповідно до положень частин першої, другої та четвертої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
       Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.
       Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів.
       В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами судом не вирішено. Обставини наведені у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову не свідчать про наявність правових підстав для його задоволення. 
       Таким чином, в розумінні положень статті 158 ЦПК України потреба в забезпеченні позову не відпала у зв`язку з продовженням розгляду справи та відсутністю рішення суду по суті спору, а тому обґрунтованих підстав для залишення в силі ухвали суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову немає.
       У даному випадку не змінились обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2021 року, оскільки такі заходи були вжиті судом з метою забезпечення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.
       Більш того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
       Відмова у задоволенні клопотання про скасування забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч.6 ст.158 ЦПК України).
       Виходячи з цього, колегія суддів вважає за необхідне застосовувати пункт 2 частини першої статті 374 ЦПК України, згідно з яким суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

п о с т а н о в и л а: 
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

       Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову скасувати.

       В задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р. 

                                                                               Макаров М.О.