Справа № 151/308/21 
Провадження № 33/801/592/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Покиньбородою Миколою Петровичем, на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 09 червня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації  АДРЕСА_1 , місце проживання:    АДРЕСА_2 , громадянина України, - 
встановив:
Постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп. на користь держави.
В постанові зазначено, що 20.05.2021 року о 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 в с. Попова Гребля, вул. Підгаєцького, Гайсинського району, Вінницької області керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Покиньбороду М. П., 23 червня 2021 року, згідно відтиску штампу УДППЗ «Укрпошта» на поштовому конверті, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 09 червня 2021 року і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. Посилається на те, що не знав, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність, вважає протокол про адміністративне правопорушення, неналежним доказом, зазначає, що до протоколу не долучено відеофікасацію, працівниками поліції не надано доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом, він не був в стані алкогольного сп`яніння, йому не пропонували пройти огляд, а одразу сказали, що він може не проходити огляд на стан сп`яніння.
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
На підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду заявник посилається на те, що останнім днем подання апеляційної скарги було  19 червня 2021 року (субота), що було вихідним днем, водночас 20 та 21 червня 2021 року також були вихідними, 22 червня 2021 року було неробочим днем у відділенні Укрпошти, тому останнім днем для подачі апеляційної скарги вважає 23 червня 2021 року. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.
Перевіривши матеріали справи та доводи заявника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, вважаю за необхівдне зазначити таке.
Постанова Чечельницького районного суду Вінницької області ухвалена 09 червня 2021 року (а. с. 13-16), тобто останнім днем подачі апеляційної скарги було 19 червня 2021 року (субота), що було вихідним днем. На 20 червня 2021 року (неділя) припадало релігійне свято – Трійця, яке входить до переліку святкових та неробочих днів, визначених у ст. 73 КЗпП України. Згідно ст. 67 КЗпП України у випадку, коли святковий або неробочий день збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого. Тобто 21 червня 2021 року також було не робочим днем. Згідно долученої до апеляційної скарги фототаблиці (а. с. 31-32) у ВПЗ Кодима 22 червня 2021 року було вихідним днем. Отже наступний робочий день після вихідних було 23 червня 2021 року, в який і було подану апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 , адвокатом Покиньбородою М. П., що підтверджується відтиском штампу УДППЗ «Укрпошта» на поштовому конверті (а. с. 34).
З огляду на наведене, строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції заявником не пропущений, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження розгляду не підлягає.
22 липня 2021 року від представника ОСОБА_1 адвоката Бегейми М. О. надійшли додаткові пояснення .
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Бегейма М. О., подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, просили її задовольнити, окремо наголосили що будь яких ознак сп`яніння взагалі не зазначено, ніхто йому не пропонував пройти огляд, не пояснили причину зупинки, перевірили документи і посали одразу складати протокол про адміністративне правопорушення, не відсторонили його від керування транспортного засобу.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №203393 від 20.05.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Оцінюючи твердження ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях, слід зазначити наступне. 
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція) якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Судом першої інстанції не взято до уваги, що у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203393 від 20.05.2021 року не зазначені, які саме ознаки алкогольного сп`яніння виявили працівники поліції (а. с. 2). В Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції також не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння виявлено працівниками поліції (а. с. 4), що суперечить п. 4 розділу І Інструкції.
Згідно з ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відібрані у них шляхом заповнення заздалегідь надрукованих бланків, не вказано які саме ознаки алкогольного сп`яніння виявлені в ОСОБА_1 та не уточнено інформацію, від якого саме огляду відмовився водій (а. с. 3). Апеляційний суд зазначає, що вони є неналежними доказами у справі, оскільки вони в судовому засіданні не допитувалися, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. (Постанова Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 560/751/17).
Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що в наявному в матеріалах справі Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не вказано стосовно кого він складений ( а. с. 5).
В той же час слід наголосити, що працівники патрульної поліції у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Суд першої інстанції не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не встановив обставин справи, не звернув уваги, що наявні в матеріалах справи докази є безумовними викладенні сумнівів в їх достовірності.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Таким чином, зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, наявні у справі докази викликають сумніви в їх достатності та об`єктивності, вони у своїй сукупності не підтверджують вину ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. ст. 9, 245,2 52 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Враховуючи викладене, наявні підстави для скасування постанови місцевого суду з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП, суд-
по с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Покиньбородою Миколою Петровичем задовольнити.
Постанову Чечельницього районного суду Вінницької області від 09 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду Т. М. Шемета