Справа № 303/2591/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        07 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Готри Т.Ю., Собослоя Г.Г.
з участю секретаря судового засідання: Мацола О-Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Томін Олександр Олександрович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, ухвалене 20 серпня 2020 року, головуючим суддею Кость В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,  

встановив:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.
Позов обґрунтовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03.08.2019, належний йому транспортний засіб марки «Subaru», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2019 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку за №7188 від 18.09.2019, вартість ремонту належного йому автомобіля склала 103 174,80 грн., а вартість ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу – 48 214,09 грн. Однак реальна (фактична) вартість ремонту автомобіля марки «Subaru», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 склала 121 465,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 31.10.2019 №199. 
Сума виплаченого ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» страхового відшкодування у розмірі 47 714,09 грн. за мінусом франшизи не є повною і не відповідає розміру завданого збитку. 
ОСОБА_1 також стверджує, що йому була заподіяна і моральна шкода зумовлена порушенням звичайного ритму його життя, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, яку він оцінює в розмірі 3000 грн.
В зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідачки 76 750,91 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ДТП.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 500 грн. (в тому числі: 500 грн. - сума франшизи; 3000 грн. – моральна шкода).
У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Томін О.О., оскаржив таке в апеляційному порядку в частині відхилених вимог. В обґрунтування скарги посилається на те, що вартість відновлювального ремонту належного ОСОБА_1 транспортного засобу склала 121 465,00 грн. і вказана сума сплачена ним, що підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією №19 від 31.10.2019. Виплачене страхове відшкодування позивачу склало 47 714,09 грн., що є значено меншою сумою за дійсні витрати понесені ним, а тому, з урахуванням вимог ст.ст. 1166, 1194 ЦК України, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив задовольнити позовні вимоги щодо стягнення матеріальних збитків. Разом з тим, посилається на правову позицію викладену в постанові Верховного суду №676/518/17 від 22.01.2019, №761/14285/16 від 22.04.2019.

В іншій частині вимог рішення суду першої інстанції ніким в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що така не підлягає задоволенню за наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2019 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Фактичні обставини скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, полягали в тому, що: «3 серпня 2019 року о 12 год. 45 хв. на 763 км. автодороги М 06 «Київ-Чоп», ОСОБА_2 , керуючи  транспортним засобом  марки «Skoda Octavia», державний номерний знак  НОМЕР_2 , при повороті ліворуч для з`їзду на другорядну дорогу (у напрямку с. Обава), не надала переваги в русі автомобілю «Subaru Legаcy», державний номерний знак  НОМЕР_1 (далі - Автомобіль) під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, внаслідок чого скоїла з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 належить транспортний засіб марки «Subaru», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 18.09.2019 №7188, проведеного ФОП ОСОБА_3 на запит АТ «СГ «Ю.ЮІ.АЙ-КООП» вартість відновлювального ремонту Автомобіля визначена за витратним підходом та склала загальну суму 103 174,80 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає всього суму 48214,09 грн.

Згідно акту виконаних робіт №199 від 31.10.2019 року загальна вартість робіт по відновленню автомобіля Subaru реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 склала суму 121 465 грн., а.с. 37-38. 

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» згідно полісу N АМ 4826290 на строк дії до 06.09.2020 року, зі встановленням страхової суми у розмірі 100 000 грн. за відшкодування шкоди заподіяної майну потерпілих.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 9.1. статті 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до страховика відповідача - ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування.

З договору про врегулювання страхового випадку №0092/20 від 29.01.2020 укладеного між позивачем та ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», сторонами узгоджено розмір страхового відшкодування в порядку, передбаченому п. 2 ст. 36 Закону за спірним страховим випадком в сумі 47 714,09 грн.

Позивачем не заперечується, що 03.02.2020 року ним отримано страхове відшкодування від ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» у розмірі 47 714,09 грн. за мінусом франшизи.

Доводи позивача про те, що судом неправильно застосовано норми статей 1166, 1194 ЦК України, а отриманого страхового відшкодування недостатньо для здійснення повного відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно п. 34.2. ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

За умовами Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Водночас ще до виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 здійснив відновлення (ремонт) свого легкового автомобіля марки «Subaru», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в Центрі кузовних робіт Автосервіс «Борис» ПП ОСОБА_4 та згідно Акту виконаних робіт №199 від 31.10.2019 року йому до сплати нарахована сума 121 465,00 грн. Які ним сплачено 31.10.2019 року, що убачається з Квитанції на розрахунок готівкою за №19, а.с. 37-38, 39.

Тобто, витрати ОСОБА_1 по відновленню (ремонту) свого ТЗ до стану який мав місце на момент дорожньо-транспортної пригоди станом на 31.10.2019 року становили суму 121 465,00 грн. 

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (ст. ст. 36, 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Але ж з Договору про врегулювання страхового випадку за №0092/20 від 29.01.2020 року укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» вбачається, зокрема з пункту 1.2., що сторони дійшли згоди, що по заявленому страховому випадку ОСОБА_1 , розмір матеріального завданого збитку ОСОБА_1 становить суму 48 214,09 грн. П.1.3. встановлено, що розмір страхового відшкодування по заявленому страховому випадку ОСОБА_1 становить 47714,09 грн. Дана сума розрахована за мінусом франшизи (48 214,09 – 500,00), а.с. 77.

Понісши витрати з відновлення (ремонту) свого ТЗ у сумі 121 465,00 грн., та погодившись при цьому на страхове відшкодування матеріального збитку у сумі 48 214,09 грн., тоді як встановлено страховий ліміт відповідальності у 100 000,00 грн. за відшкодування шкоди заподіяної майну потерпілому, ОСОБА_1 добровільно погодився із сумою страхового відшкодування матеріального збитку, який був визначений за витратним підходом і складав загальну суму 103 174,80 грн. Даних про те, що перешкодило ОСОБА_1 пред`явити ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до відшкодування суми 121 465,00 грн., матеріали справи не містять. За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 свідомо та добровільно відмовився від вимоги про відшкодування суми 121 465,00 грн., коли узгоджував з ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» розмір страхового відшкодування, яке було вирахувано з суми 103174,80 грн., а не суми 121 465,00 грн. 

А звідси, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст. 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Та при умові, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У даному випадку йдеться про те, що розмір страхового відшкодування матеріального збитку виходить за межі встановленого страхового ліміту відповідальності. У даному спорі ліміт відповідальності страхового відшкодування становив суму 100 000,00 грн., а страхове відшкодування матеріального збитку було здійснено у сумі 48 214,09 грн., що становить лише 48 відсотків від самого ліміту відповідальності.

Звертаючись у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням, ОСОБА_1 по суті ставить вимогу щодо стягнення розміру фізичного зносу на який було зменшено виплату ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» страхового відшкодування майнової шкоди. Зазначену обставину підтвердив колегії суддів і адвокат Томін О.О. в судовому засіданні. Але ж, заявивши вимогу про стягнення з відповідача у рахунок повного відшкодування шкоди, грошової суми без врахування фізичного зносу деталей, комплектуючих частин пошкодженого автомобіля, ОСОБА_1 виходив із помилкового тлумачення норм матеріального права у даних правовідносинах, згідно наступних мотивів. 

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 і ст. 1192 ЦК України, встановлені правила, відповідно до яких реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також це питання врегульовано і п.22.1. ст.22, та ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які передбачають, зокрема, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, відшкодовуються з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ застосовується Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/2/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 р. за № 1074/8395. Якою передбачено, що експлуатаційний знос - утрата елементами конструкції КТЗ своїх початкових технічних характеристик, споживчих властивостей або придатності внаслідок дії умов експлуатації та впливу навколишнього природного середовища (п.1.6. абз.19); Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (п.2.4.); Фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників. Фізичний знос може також визначатись шляхом урахування погіршення технічного стану КТЗ унаслідок отриманих і усунених пошкоджень залежно від вартості їх усунення (п.2.4.); Оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону (7.1.); Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту (8.1.); Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов:
а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість,
б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ,
в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника (8.1.); В інших випадках вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ (8.3.).

Системний аналіз наведених норм Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів свідчить про те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу і розмір матеріального збитку, завданого його пошкодженням, визначаються з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу (його складових), розрахованого за відповідними правилами, що враховують реальний стан і вартість об`єкта на момент ДТП. 

Згідно роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації; зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 належить транспортний засіб марки «Subaru» модель Legacy, 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Виходячи зі змісту Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 18.09.2019 №7188, проведеного ФОП ОСОБА_3 на запит АТ «СГ «Ю.ЮІ.АЙ-КООП» термін експлуатації зазначеного КТЗ становить 12,67 років. Вартість (ринкова) КТЗ наданого для дослідження на момент пошкодження складає 211201,50 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складає 0,70 відсотків. Вартість відновлювального ремонту наданого для дослідження КТЗ визначена за витратним підходом та складає 103 174,80 грн. А з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ, що підлягають заміні під час ремонту, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Subaru» Legacy д/н НОМЕР_1 визначено за витратним підходом, що складає суму 48 214,09 грн.

Зважуючи на встановлені обставини справи у сукупності з наведеними нормативно-правовими актами ОСОБА_1  мав би правову підставу на отримання страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди КТЗ без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, коли КТЗ є новим або при здійсненні ремонту були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів. Проте КТЗ «Subaru» Legacy д/н НОМЕР_1 є 2007 року випуску, а з Акту виконаних робіт №199 від 31.10.2019 року не вбачається, що були використані при ремонті нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів. При неврахуванні зазначеного, стягнення з ОСОБА_2 коефіцієнту фізичного зносу складових, що становить у даному випадку 0,70 відсотків, призвело б до невиправданого збільшення ринкової вартості КТЗ після ДТП у зв`язку із проведення ремонту пошкодженого КТЗ в порівнянні з вартістю такого КТЗ на момент скоєння ДТП. Такий підхід суперечив би самій меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як зазначено в абзаці 6 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Тобто, відшкодуванню потерпілому підлягають саме реальні збитки (реальна вартість втраченого майна або реальна вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі), а відтак за загальним правилом фізичний знос майна враховується при відшкодуванні потерпілому грошовими коштами реальних збитків. Визначений законом порядок відшкодування майнової шкоди і збитків сам по собі не може розглядатися як такий, що порушує цивільні права ОСОБА_1 .

Відтак, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  різниці між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ та здійсненою виплатою страхового відшкодування через те, що відшкодуванню підлягають саме реальні збитки (реальна вартість втраченого майна або реальна вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі) виходячи з технічного стану КТЗ до пошкодження. Виходячи з такого принципу ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» і здійснила відшкодування страхової виплати з чим безпосередньо  ОСОБА_1  погодився підписавши Договір про врегулювання страхового випадку за №0092/20 від 29.01.2020 року.    

Посилання ОСОБА_1  на те, що при вирішенні даного спору слід врахувати висновки постанови Верховного Суду від 22.04.2019 року в справі №761/14285/16 є помилковим на думку колегії суддів. Оскільки обставини справи, що мали місце в справі №761/14285/16 не є тотожними з тими обставинами, які наявні в переглядаємій справі апеляційним судом. Зокрема, ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» здійснила страхове відшкодування реальних збитків, які було визначено Оцінювачем майна з врахуванням втрати КТЗ своїх початкових технічних характеристик, споживчих властивостей, внаслідок експлуатаційного зносу його складників. Висновок колегії суддів про зворотне у переглядаємій справі, суперечив би встановленим обставинам справи. Слід також зазначити, що постанова касаційної інстанції на думку колегії суддів не містить обґрунтувань стосовно наявності чи відсутності обставин пов`язаних з фізичним зносом КТЗ та як це ув`язується з наявними матеріалами справи. А тому не може бути застосована колегією суддів у переглядаємій справі. 

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовуються, що згідно ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись приписами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Томін Олександр Олександрович, залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2020 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 14 липня 2021 року.

Суддя-доповідач:

       Судді: