Номер провадження: 22-ц/813/5141/21 
Номер справи місцевого суду: 520/15287/18
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року                                                                 м. Одеса
       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого - Гірняк Л.А.
Суддів - Сегади С.М.,Комлевої О.С.
За участю секретаря - Ющак А.Ю.,
 розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» та представника ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» в особі Одеського відділення ТДВ «Гардіан»
- про відшкодування  матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:
ПРОЦЕДУРА
Короткий зміст позовних вимог
18.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» в особі Одеського відділення ТДВ «Гардіан» про стягнення з них в солідарному порядку:
- матеріальної шкоди в розмірі - 80 098.35 грн 
- моральної шкоди - 10 000 грн
- судові витрати - 12000 грн.
Вимоги обгрунтовував тим, що 30.03.2018 року о 14 год 15 хв в м. Одесі по вулиці Варненська, біля будинку 3 водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки « MERCEDES-BENZ» д/н НОМЕР_1 , в порушенні п.10.1 Правил дорожнього руху при зміні напрямку руху не впевнилась в безпеці маневру, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем позивача марки TOYTA/д/з НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкодженнь
30.04.2018 року постановою Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.
Відповідальність водія ОСОБА_4 за спричинення третім особам була застрахована ТОВ «Страхова компанія Гардіан» за договором страхування - Поліс АМ/2826354 від 13 березня 2018 року.
Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди,завданої в результаті ДТП його транспортному засобу становить 80098,35 грн.
ТОВ «Страхова компанія Гардіан» відмовляється добровільно відшкодовувати завдану матеріальну шкоду у позасудовому порядку.
Посилаючись на приписи ст. 979, 988, 1166, 1187 ЦК України позивач просила задовольнити позовні вимоги та стягнути в солідарному порядку з відповідачів спричинену їй матеріальну та моральну шкоду.
Одночасно зазначає, що внаслідок порушення правил догожнього руху ОСОБА_4 та спричинення механічних ушкоджень її транспортному засобу, вона змушена змінити звичний уклад свого життя внаслідок зміни способу пересування на роботу та додому, витрачати більше часу на проїзд.
Розмір моральної шкоди оцінює в 10 000 грн котрі просить в солідарному порядку стягнути з відповідачів.
Представник відповідача ОСОБА_3 просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними.
Представник відповідача ТОВ «СК «Гардіан» надав до суду відзив на позовну заяву та у судовому засіданні просив суд відмовити у позовній заяві, посилаючись на те, що подія ДТП не є страховим випадком, не тягне за собою настання обов`язку страховика здійснити виплату страхового відшкодування.
Відповідно до листа Одеської митниці ДФС № 4082/10/15-70-69 від 22.08.2018 року,транспортний засіб «Меrsedes Benz», державний номер НОМЕР_1 , перетнув митний кордон 14.03.2018 року в зоні діяльності Одеської митниці ДФС під керуванням ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_5 є особою, яка має право використовувати зазначений транспортний засіб на митній території України, користування транспортним засобом на території України іншими особами є неправомірними.

Короткий зміст рішення першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2021 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» в особі Одеського відділення ТДВ «Гардиан» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволена частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та з ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» в особі Одеського відділення ТДВ «Гардіан» на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, що заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 80098 (вісімдесят тисяч дев`яносто вісім) грн. 35 коп.,
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 користь ОСОБА_2 розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Стягнуто з ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» в особі Одеського відділення ТДВ «Гардіан на користь ОСОБА_2 судовий збір зі сплати за відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір зі сплати за позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 159 (сто п`ятдесят дев`ять ) 20 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір зі сплати позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.
У стягненні з ОСОБА_3 та ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» в особі Одеського відділення ТДВ «Гардиан» на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 10997 грн. 73 коп. відмовлено .
Стягуючи солідарно з ОСОБА_6 та ТОВ «Страхова компанія « Гардіан» матеріальну шкоду в розмірі 80098 (вісімдесят тисяч дев`яносто вісім) грн. 35 коп., районний суд виходив з того, що страхова компанія, яка застрахувала відповідальність водія ОСОБА_4 перед 3-мі особами автомобіля « MERCEDES-BENZ» д/н НОМЕР_1 не відшкодувала завдану шкоду .
Стягуючи моральну шкоду з ОСОБА_3 8000 грн районний суд виходив з неправомірних дій останньої, внаслідок яких з її вини вона зазнала моральних страждань, які виразились в зміні укладу життя.
Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України районий суд стягнув з відповідачів судові витрати.

Короткий зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з неї матеріальної шкоди та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що судом не взято до уваги, що на момент ДТП вона законно володіла та користувалась транспортним засобом, застрахувала автомобіль в ТДВ «СК «Гардіан» з ліимітом відшкодування 100 000 грн.Ліміт відшкодування завданих нею збитків повністю покривається страховим полісом та саме страхова компанія відповідає за цю шкоду в межах страхового ліміту ДТП.
Своєю довіреностю власник транспортного засобу - ОСОБА_7 уповноважив її представляти його перед страховиками та укладати договори страхування автомобіля, сплачувати страхові внески та отримувати страхову компенсацію.
Страхова компанія зареєструвала цивільно-правову відповідальність на підставі Поліса № АМ/2826354, а забезпеченим транспортним засобом є автомобіль
« MERCEDES-BENZ» д/н НОМЕР_1 .
Скаржник одночасно зазначає, що позивачем не надано доказів на спричинення їй моральної шкоди, а тому рішення в цій частині є незаконним.
Звертає увагу колегії суддів, що позивачка в суді першої інстанції неодноразово відмовлялась від вимог щодо стягнення моральної шкоди.
Враховуючи те, що вимоги носять як майновий так і немайновий характер суд не врахував, що позивач не сплатила судовий збір за вимоги щодо моральної шкоди, а тому стягнення судового збору за відшкодування моральної шкоди є необгрунтованим.

Короткий зміст апеляційної скарги ТОВ «Страхова компанія «Гардіан»
В апеляційній скарзі ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» в особі Одеського відділення ТДВ «Гардіан» ставить питання про скасування рішення суду та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що районний суд не  застосував ч.4 ст.380 МК України  так як автомобіль«MERCEDES-BENZ» д/н НОМЕР_1 тимчасово ввезений в Україну для особистого користування ОСОБА_5 . Обмеження для ОСОБА_3 керувати автомобілем, ввезеним іншою особою на митну територію України іншою особою, встановлено законом і не може бути змінено договором.
Одночасно посилається на вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за яким п.36.2 передбачено, що витрати на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспорного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додату вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Зазначає, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу за вирахуванням зносу складає 45 335,89 грн, тоді як стягнута сума у розміроі 80 098,35 грн- це вапртість відновлювального ремонту, з якого не вирахувано фізичний знос ТЗ та ПДВ.
На думку скаржника розмір матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу та ПДВ складає: 42 000,18 грн.
Посилається на сформовану правову позицію Верховним судом, зокрема у справі від 6 липня 2018 року № 924/675/17.
Відзив на апеляційні скарги до апеляційного суду не надійшов.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи справу розглянути за відсутності її учасників.
В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.        
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст.ст. 268 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
У зв`язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 05.07.2019 року.

ФАКТИЧНІОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина черверта 376 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:
1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 
3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 
4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вимоги щодо матеріальної шкоди
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Судом встановлено, що 30.03.2018 року о 14.15 год., у м. Одесі, по вул. Варненській, № 3, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Меrsedes Benz», державний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку для руху не впевнилась у безпеці маневру, через що допустила зіткнення з транспортним засобом позивача ОСОБА_2 марки «Toyota» державний номер НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, про що був складений протокол серії БД № 443892 від 30.03.2018 року.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.
      ОСОБА_3     відповідно до обов`язковязкового страхування цивільно-правовій відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахувала у відповідача - Страхова компанія «Гардіан»  цивільно-правову відповідальність відповідно Поліса № АМ/2826354 автомобіль« MERCEDES-BENZ» д/н НОМЕР_1 . Розмір ліміту матеріальної шкоди становить 100000 грн( а.с.40 т.1).
Згідно з п.2 зазначеного полісу, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).
У п.8 полісу №2826354 від 11 березня 2018 року визначені особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу, якими не передбачено будь-яких обмежень ОСОБА_1 керувати автомобілем марки «Мерседес», державний номер НОМЕР_4 , на протязі 12 місяців на території України.
Розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Toyota», державний номер  НОМЕР_3 ,  становить суму 80098,35 грн., що підтверджується звітом №10/18 з оцінки матеріального збитку .
Відповідач ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» страхова компанія, яка застрахувала відповідальність водія ОСОБА_4 перед третіми особами при керуванні автотранспортним засобом автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», д/з НОМЕР_5 , до цього часу не відшкодувала завдану матеріальну шкоду.
У ч.1 ст.1166 ЦК передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фіз - або юрособи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з чч.1, 2 ст.1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК).
Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст.1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п.22.1 ст.22 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови:
- у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, 
- або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика,
- а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Верховний Суд у своїй постанові від 04.12.2019 року у справі за № 359/2309/17 проаналізувавши п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дійшов висновку, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.
При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Відповідно до чч.1, 2 ст.22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», д/з НОМЕР_5 , була застрахована у ТОВ «Страхова компанія «Гардіан», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт).
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.
Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
За приписами ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання
З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, установлених судом обставин справи, з огляду на те, що він одержаний у порядку, встановленого законом, суд вважає наданий позивачем звіт належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну, котра визначена в сумі 80 098,35 грн( а.с.63-82 т.1 ).
Враховуючи, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним районний суд не взяв до відсутність встановлених законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком( франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт) та безпідставно стягнув в солідарному порядку матеріальну шкоду з ПАТ «Страхова компанія « Українська страхова група» та ОСОБА_8 в межах страхового ліміту .
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу). та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Оскільки вартість відновлювального ремонту, транспортного засобу ОСОБА_2 сталася з вини ОСОБА_3 , не перевищує розмір ліміту з урахуванням ПДВ, але без врахуванням ВТВ, то з страхової компанії , на користь позивача підлягає стягненню фактичний розмір шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) .
Визначена сума вартості ремонту пошкодженого автомобіля позивача 80 098,35 грн, покривається страховим лімітом матеріальної шкоди, згідно полюса, що становить 100 000 грн, а тому районний суд безпідставно стягнув спричинено матеріальну шкоду в солідарому порядку. 
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що в межах страхового ліміту матеріальну шкоду відшкодовує ТОВ «Страхова компанія «Гардіан».
Доводи апеляційної скарги страхової копманії, що  судом не застосовені вимоги ст.380 МК України та  зазначена шкода не є страховим випадком спростовується  Полісом  № АМ/2826354 від 11.03.2018 року укладеним    ОСОБА_3  та ТОВ «Страхова компанія «Гардіан»відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль« MERCEDES-BENZ» д/н НОМЕР_1 .
Посилання   в апеляційній скарзі ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» про те, що   розмір матеріального збитку розраховується  з врахуванням фізичного зносу та ПДВ та складає 42 000,18 грн  оцінюється критично, оскільки  визначена сума  вартості ремонту пошкодженого автомобіля    у розмірі   80 098,35 грн не спростована, а законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт) – не встановлена.
З врахуванням зазначеного та у відповідності до пункту 4 ст.376 ЦПК україни судова колегія в цій частині скасовує рішення суду та приймає нове судове рішення про стягнення матеріальної шкоди з ТОВ «Страхова компанія «Гардіан», оскільки її розмір входить в ліміт страхування.

ВИМОГИ МОРАЛЬНОЇ ШКОДИ 
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Згідно з п. 5 цієї постанови Пленуму згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Враховуючи те, що майно позивачки було ушкоджено внаслідок ДТП, та те, що внаслідок ушкодження цього майна, вона перенесла певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді зміни укладу життя неможливості тривалий час користуватись транспортним засобом за його прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля, витрати часу на відновлення порушеного права, вона має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнала позивачка, їх тривалості та враховував, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б засадам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України визначивши її розмір 8000 грн. 
Судова колегія приходить довисновку про відсутність правових підстав для скасування судового рішення в цій частині.
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог, які було сплачено за подання ОСОБА_9 позовної заяви у розмірі 1000 грн та подання апеляційної скарги по справі у розмірі 1500 грн.
Керуючись ст. 367,368,374,376 ,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,- 
ПОСТАНОВИЛА:        
Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» задовольнити частково.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Комісара Олега Вікторовича задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року скасувати в частині солідарного стягнення матеріальної шкоди та прийняти постанову.
Стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» в особі Одеського відділення ТДВ «Гардіан» ( Код ЄДРПОУ- 35417298) на кристь ОСОБА_2 ( РНОКПП- НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду в розмірі 80 098,35 грн( вісімдесять тисяч девяносто вісім грн 35 коп).
Стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» в особі Одеського відділення ТДВ «Гардіан» ( Код ЄДРПОУ- 35417298) на кристь ОСОБА_2 ( РНОКПП- НОМЕР_6 ) судові витрати в розмірі 1500 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь 
ОСОБА_2 ( РНОКПП- НОМЕР_6 ) судові витрати 420 грн 40 коп.
       Рішення в частині стягнення моральної шкоди залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено_12.07.2021 року, оскільки суддя Сегеда С.М. перебував у відпустці відповідно до наказу № 81-в від 17.06.2021 року з 29.06 – 02.07.2021 р.р., а суддя Комлева О.С. перебувала у відпустці, відповідно до наказу № 87-в від 29.06.2021 року, з 05.07. -09.07.2021р.р.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

С.М.Сегеда

О.С.Комлева