Ухвала
іменем України 
26 липня 2021 року
м. Київ
Справа № 715/437/21
Провадження № 51-3580 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 березня 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 1 червня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 , 
в с т а н о в и в:
Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 березня 2021  року,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , інваліда 2 групи, раніше не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 367 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн в дохід держави, з позбавленням права обіймати посади на державних підприємствах лісового та мисливського господарства України, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки.
Цим же вироком ухвалено рішення щодо процесуальних витрат.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 1 червня 2021 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 змінено в частині призначення покарання.
Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 367 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн в дохід держави, з позбавленням права обіймати посади на державних підприємствах лісового та мисливського господарства України, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки. В іншій частині вирок районного суду залишено без змін.
Згідно з копіями доданих до касаційної скарги судових рішень, ОСОБА_5 , наказом в.о. директора ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» за № 13 
від 4 червня 2018 року з 4 червня 2018 року був прийнятий на посаду робочого лісового господарства в Кам`янське лісництво ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» та наказом в.о. директора ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» № 32 
від 19 листопада 2018 року переведений на посаду майстра лісу Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК».
Згідно зі ст. ст. 19, 66 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.
На підставі ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року та ст. 89 Лісового кодексу України державна лісова охорона має статус правоохоронного органу.
У свою чергу відповідно до Положення «Про державну лісову охорону», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16 вересня 2009  року, ОСОБА_5 майстер лісу ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» є посадовою особою державної лісової охорони та являється працівником правоохоронного органу.
Відповідно до вимог Посадової інструкції майстра лісу ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» затвердженої 19 листопада 2018 року в.о. директора ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» ОСОБА_6 – майстер лісу є відповідальним за безпосередню охорону лісу довіреного йому майна в обході і підпорядковується безпосередньо старшому майстру лісу. Майстер лісу зобов`язаний добре знати свій обхід і його межі, перевіряти документи на полювання в лісі, при необхідності відпускати деревину, а також приймати міри до припинення незаконної рубки лісу, незаконного пасовиська худоби, сінокосіння і іншого незаконного користування і незаконного полювання в лісі. Складати протоколи/акти про самовільні рубки лісу і інші лісопорушення, повідомляти старшому майстру лісу або в лісництво про виявлені в обході явища, які можуть нанести збитки лісовому господарству. Майстер лісу несе повну відповідальність за лісонасадження в плані збереження від самовільних рубок та лісових пожеж, збереження матеріальних цінностей у ввіреному йому обході тощо.
19 листопада 2018 року між в.о. директора ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як майстром лісу, було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким він бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку відповідає за їх збереження, у зв`язку з чим зобов`язується дбайливо ставитись до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків, своєчасно попереджати керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.
20 листопада 2018 року майстер лісу ОСОБА_5 згідно з актом прийому-передачі обходу прийняв від майстра лісу ОСОБА_7 , обхід № 10 Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК», який складається з кварталів №  33, 37, 38 площею 237,5 га земель лісового фонду, що відбувалося в присутності лісничого Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» ОСОБА_8 та старшого майстра лісу Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» ОСОБА_9 , здійснено перевірку території вказаного обходу, в результаті якої на момент прийому обходу майстром лісу ОСОБА_5 , на території обходу № 10 Кам`янського лісництва ДП  «Глибоцький держспецлісгосп АПК» самовільних рубок, не оформлених актами лісопорушень, а також інших порушень виявлено не було.
Тобто 20 листопада 2018 року ОСОБА_5 , як службовій особі правоохоронного органу, яка наділена організаційно-розпорядчими повноваженнями, було ввірено під охорону квартали № 33, 37, 38 площею 237,5 га земель лісового фонду обходу № 10 Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК», у зв`язку з чим останній повинен був належно виконувати свої службові обов`язки, передбачені службовими інструкціями та чинним законодавством України.
Незважаючи на вищевказане, майстер лісу Кам`янського лісництва ДП  «Глибоцький держспецлісгосп АПК» ОСОБА_5 , як службова та матеріально-відповідальна особа, будучи зобов`язаним належно виконувати свої службові обов`язки, маючи об`єктивну можливість виконання покладених на нього обов`язків щодо охорони та захисту лісу, в період 2018–2020 років, перебуваючи на ввіреному йому обході № 10 Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» на території с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області, склав акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 24.11.2019 року про виявлення незаконної рубки 5 сироростучих дерев породи «Дуб звичайний», однак вказаний акт не було внесено до книги обліку виявлених лісових правопорушень ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» та не повідомлено належним чином правоохоронні органи, відтак ОСОБА_5 неналежно виконував свої службові обов`язки, не здійснював належних перевірок на ввіреному йому обході, не здійснював належних дій щодо попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, а саме попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, не здійснював належної охорони природних комплексів національного парку в межах ввіреного йому обходу, в результаті чого допустив незаконну порубку 9 сироростучих дерев породи «Дуб звичайний» на території Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК», а саме незаконну рубку у кварталі № 37, виділ № 1–2. Крім того, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, що виявилось у нездійсненні належних перевірок на ввіреному йому обході, ОСОБА_5 не виявляв та не повідомляв керівництво ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» про дану незаконну рубку, що призвело до неможливості встановити осіб, якими вчинена незаконна рубка та унеможливило відшкодування заподіяних цією рубкою збитків.
Проведеним оглядом місця події 12.03.2020 року оперуповноваженим УСР в Чернівецькій області ДСР НПУ ОСОБА_10 , за участю представника Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» ОСОБА_9 та головного спеціаліста відділу лісового господарства та мисливства Чернівецького ОУЛМГ ОСОБА_11 на території лісових насаджень Кам`янського лісництва ДП  «Глибоцький держспецлісгосп АПК», у обході 10 (квартал № 37 виділ 1 і 2), закріпленому за майстром Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» ОСОБА_5 , виявлено незаконну порубку 14 сироростучих дерев породи «Дуб звичайний», про незаконну рубку 5 з яких ОСОБА_5 складено акт, вчинену протягом 2018–2020 років (пеньки зрізаних дерев замасковані листям, гілками та глиною, відсутні клейма та кореневих лапах та на спилі пенька), розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок самовільно зрубаних 9 сироростучих дерев породи «Дуб звичайний» в кварталі № 37 виділ № 1 і № 2 Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК», складає 206357,66 грн.
Дана рубка була скоєна невстановленими особами протягом 2018–2020 років.
Отже, внаслідок бездіяльності та службової недбалості майстра лісу Кам`янського лісництва ДП «Глибоцький держспецлісгосп АПК» ОСОБА_5 , яка виразились у невиконанні та неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, у недотриманні вимог чинного законодавства України протягом 2018–2020 років, внаслідок незаконної рубки 9 дерев породи «Дуб звичайний» у кварталі № 37 виділ № 1–2 охоронюваним законом державним інтересам спричинило істотну шкоду на загальну суму 206357,66 грн.
Зі змісту касаційної скарги захисника ОСОБА_4 убачається, що враховуючи те, що ОСОБА_5 , який є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, одружений, має міцні соціальні зв`язки, має незначний середньомісячний заробіток та ряд хронічних захворювань, наявність встановлених судом апеляційної інстанції декількох обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обвинувачується у вчиненні злочину, що не відноситься до корупційних злочинів, просить змінити судові рішення щодо ОСОБА_5 , і відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленого в санкції статті, без позбавлення права обіймати посади на державних підприємствах лісового та мисливського господарства України, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно зіст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до ч. 1ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 367 КК у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 не оспорює.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують. 
При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі.
Як убачається з наданих копій судових рішень, місцевий суд при призначенні ОСОБА_5 заходу примусу згідно з вимогами ст. 65 КК України разом із ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, врахував всі обставини справи, особу винного, позитивні характеристики по місцю проживання та роботи, його майновий стан та стан його здоров`я, те що він одружений і офіційно працевлаштований, його середньомісячний заробіток є незначним, на обліках у лікарів не перебуває, те що є інвалідом ІІ-групи, а також те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше. Як пом`якшуючі покарання ОСОБА_5 обставини суд визнав повне визнання вини, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.
Врахувавши вищевикладене, суд зазначив, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд, своєю чергою, частково задовольняючи апеляційну скаргу захисника в своєму рішенні зазначив, що призначене ОСОБА_5 судом першої інстанції основне покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн, хоча і не виходить за межі санкції ч. 1 ст. 367 КК України, однак через суворість не відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого. Суд при призначенні покарання формально зазначив, однак фактично не врахував, що ОСОБА_5 скоєне із необережності кримінальне правопорушення, яке є нетяжким злочином. Не повною мірою суд врахував і дані про особу обвинуваченого, який 1960 року народження, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, отже поведінка ОСОБА_5 та його репутація до вчинення цього необережного за формою вини злочину була виключно правослухняною та позитивною.
При цьому, апеляційний суд наголосив, що наявні у провадженні докази свідчать також про те, що ОСОБА_5 є пенсіонером, інвалідом 2 групи, який має незначний середньомісячний заробіток та ряд хронічних захворювань. По місцю проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, має міцні соціальні зв`язки.
Також без належної оцінки суду залишилось і те, що у провадженні наявні пом`якшуючі покарання обставини – щире каяття обвинуваченого, який повністю визнав вину у скоєному, а обставини, які би обтяжували покарання, відсутні.
Змінюючи вирок в частині призначення ОСОБА_5 основного покарання у виді штрафу, апеляційний суд вказав на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність таких, що його обтяжують, із урахуванням вищезгаданих даних про особу обвинуваченого. При цьому судова колегія наголосила на тому, що саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Також апеляційний суд зазначив, що підстав для застосування положень ст. 69-1 КК України немає, оскільки найбільш суворим видом покарання згідно санкції ч. 1 ст. 367 КК України (в редакції на час скоєння злочину) є обмеження волі і таке покарання обвинуваченому не призначалось.
Крім того, не має підстав і для застосування положень ст. 69 КК України та не призначення додаткового покарання, яке згідно із санкцією є обов`язковим.
Колегія суддів касаційного суду вважає, що апеляційний суд прийняв правильне рішення про відсутність підстав для пом`якшення покарання із застосуванням вимог, передбачених ст. 69 КК України, оскільки встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання, та дані про особу винного були повною мірою враховані судом при визначенні виду та розміру покарання, призначеного ОСОБА_5 , й істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.
На переконання суду касаційної інстанції, підстав для сумніву в правильності таких висновків суду апеляційної інстанції немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
У касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 не міститься переконливих доводів для зміни судового рішення та пом`якшення призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
З огляду на викладене, Суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги з мотивів, наведених у ній, немає, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2  ч. 2  ст. 428 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області 
від 22 березня 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 1 червня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 . 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                       ОСОБА_3